Държавен вестник, бр. 22, 2000 г., стр. 11

Б Р О Й 22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  1 1
а) имуществени права върху движима и не-
движима собственост, така както и всякакви
други вещни права, като ипотеки, залози, пло-
доползване и други подобни права;
б) акции и други форми на участие в дру-
жества;
в) вземания и права на всякакви услуги,
имащи икономическа стойност;
г) авторски права, права в областта на ин-
дустриалната собственост, като патенти, лицен-
зи, регистрирани марки, модели и промишлени
образци, технологии, регистрирани наименова-
ния, ноу-хау и клиентела;
д) концесии от общественото право за проуч-
ване и експлоатиране на природните ресурси.
Никаква промяна на юридическата форма,
в която имуществата и капиталите са били ин-
вестирани или реинвестирани, не променя тях-
ната същност като инвестиции по смисъла на
този договор.
Тези инвестиции трябва да бъдат осъщест-
вени съгласно действащите закони и разпоред-
би в договарящата страна, на чиято територия
са направени инвестициите.
2. Понятието “инвеститор” означава:
а) по отношение на Република България—
всяко физическо лице, което има българско
гражданство съгласно действащите в Репуб-
лика България закони и разпоредби и което
осъществява инвестиция на територията на
Кралство Мароко;
б) по отношение на Кралство Мароко—вся-
ко физическо лице, което е марокански граж-
данин съгласно законодателството на Кралст-
во Мароко и което осъществява инвестиция на
територията на Република България;
в) всяко дружество със седалище на терито-
рията на Република България или Кралство
Мароко, учредено в съответствие с българско-
то или мароканското законодателство и извър-
шващо инвестиция на територията на другата
договаряща страна.
3. Понятието “приходи” означава дохода от
инвестиция и по-специално, но не изключител-
но печалби, лихви, дивиденти и задължения.
4. Понятието “територия” означава:
а) по отношение на Република България—
територията под неин суверенитет, включител-
но териториалното море, както и континентал-
ния шелф и изключителната икономическа зона,
върху които Република България упражнява в
съответствие с международното право суверен-
ни права или юрисдикция;
б) по отношение на Кралство Мароко—те-
риторията на Кралство Мароко, включително
всяка морска зона извън териториалните води
на Кралство Мароко, която е била или би могла
впоследствие да бъде определена от законода-
телството на Кралство Мароко и в съответст-
вие с международното право като зона, във вът-
решността на която Кралство Мароко може да
упражнява правата, свързани с морското дъно,
морските подпочвени пластове, както и с при-
родните ресурси.
Член 2
Насърчаване и защита на инвестициите
1. Всяка договаряща страна насърчава ин-
вестициите на инвеститори от другата дого-
варяща страна и допуска тези инвестиции на
своята територия в съответствие със своето
законодателство.
2. На инвестициите, осъществени от инвес-
титори на едната договаряща страна на тери-
торията на другата договаряща страна, се пре-
доставя от последната договаряща страна
справедливо и безпристрастно третиране,
както и всеобхватна и пълна защита и сигур-
ност на нейна територия, като стриктно се
съблюдават мерките, необходими за поддър-
жане на обществения ред. Всяка договаряща
страна се задължава да обезпечи управление-
то, поддържането, използването, получаване-
то на приходи и ликвидирането на нейна те-
ритория на инвестиции на инвеститори от
другата договаряща страна, така че те да не
бъдат възпрепятствани от закони или дис-
криминационни мерки.
3. Приходите от инвестиция и в случай на
тяхното реинвестиране, съгласно законода-
телството на договарящата страна, приходите
от тази реинвестиция се ползват от същата за-
щита, както и първоначалната инвестиция.
Член 3
Третиране на инвестициите
1. Нито една от договарящите страни няма
да подлага инвестициите, направени на нейна
територия от инвеститори на другата догова-
ряща страна, на режим, по-малко благоприя-
тен от този, който предоставя на инвестиции
на своите собствени инвеститори съгласно
своите закони и разпоредби или на инвести-
ции на инвеститори от която и да е трета дър-
жава, в зависимост от това, кой режим е по-
благоприятен.
2. Нито една от договарящите страни няма
да подлага на своя територия инвеститорите
на другата договаряща страна по отношение
на дейностите, свързани с техните инвести-
ции, на режим, по-малко благоприятен от този,
който предоставя на своите собствени инвес-
титори или на инвеститори на която и да е
трета държава, в зависимост от това, кой ре-
жим е по-благоприятен.
3. Все пак режимът, предвиден в ал. 1 и 2,
няма да се отнася до привилегиите, които една-
та договаряща страна може да предостави на
инвеститори от трета държава по силата на ней-
ното участие във или асоцииране към икономи-
чески съюз, митнически съюз, общ пазар, зона
за свободна търговия, регионална икономичес-
ка организация или друг подобен международен