Държавен вестник, бр. 35, 2002 г., стр. 9

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
—различни са имуществените санкции при
нарушение на лицензионния режим и на режи-
ма на регистрация. Разбира се, право на законо-
дателя е да определи една или друга санкция, но
в случая се определят различни санкции за една
и съща дейност—създаване на програми;
—лицензираните оператори имат национа-
лен, регионален или местен обхват. Това про-
изтича от чл. 110, ал. 1, т. 5 ЗРТ. При регистри-
раните оператори не се поставят такива огра-
ничения (чл. 125а, ал. 4, изр. 2 ЗРТ). По този
начин те добиват национален обхват;
—различието в срока и обхвата на действие
на лицензираните и регистрираните оператори
ги поставя в неравностойно положение и в осъ-
ществяване на тяхната стопанска дейност—
предвиждани инвестиции и т. н.;
—лицензирането на операторите, които осъ-
ществяват радио- и телевизионна дейност, за-
сяга и въпросите за националната сигурност.
Поставянето на едни оператори извън контро-
ла от тази гледна точка създава не само нерав-
нопоставеност, но и засяга националната си-
гурност. Регистрационният режим прави невъз-
можно поставянето на специфични условия в
нейна защита, което някога се налага и не дава
възможност за контрол и санкциониране. В
лицензията например могат да се съдържат
условия, че при определени обстоятелства прог-
рамата ще трябва да отговори на определени
нужди на националната сигурност. Това не може
да стане при регистрация. Като се има предвид,
че обхватът на предавателите чрез сателит и
кабели е особено широк, няма основание те да
се поставят извън действие на правила за защи-
та на националната сигурност, каквито дава
възможност лицензионният режим;
—чл. 19, ал. 2 от Конституцията, като създа-
ва и гарантира на всички граждани еднакви
условия за стопанска дейност, защитава и пот-
ребителя. От текста следва, че и защитата на
потребителя трябва да е еднаква. Със създава-
нето на различен режим за различни произво-
дители на програми, при който едни от тях са
длъжни да съобразяват определени правила,
установени с лицензията, а други не, се устано-
вява неравнопоставеност и на аудиторията от-
носно продукта, който є се поднася. В случаи на
лицензия, той ще бъде съобразен с правилата,
които тя поставя, а при регистрационния ре-
жим всичко ще бъде предоставено на усмотре-
нието на производителя. Еднообразното регу-
лиране на програмите в съдържателно отноше-
ние, без значение как се пренасят, гарантира и
еднаквата закрила, която Конституцията дава
на потребителя.
 Регламентацията на програмите не следва
да се поставя в зависимост от начина, по който
те стигат до зрителя. Така е, защото какъвто и
да е този начин—наземен или неназемен, прог-
рамата се приема еднакво от него. С отпадане-
то на лицензиите за някои програми отпада
възможността за изрично записване на ред кон-
кретни задължения на регистрираните опера-
тори, които лицензираните оператори ще имат.
Регистрираните оператори например няма да
бъдат длъжни да съблюдават определено тех-
ническо качество при производство на програ-
мите, каквото би се поставило като условие при
даване на лицензията;
—измененията на закона въвеждат така на-
реченото обвързано лицензиране на радио- и
телевизионните оператори за програми, от една
страна, и на същите лица като далекосъобщи-
телни оператори за наземно разпространение
на програми чрез радиочестотен спектър. При
получаване, отнемане, прекратяване или прех-
върляне на лицензията за програма автомати-
чески се извършва същото и по лицензията по
Закона за далекосъобщенията за разпростра-
нение на съответната програма чрез спектър.
До изменението ЗРТ предвиждаше отделно ли-
цензиране на съдържанието и отделно лицен-
зиране на разпространението. Не всеки опера-
тор прави и програма. Може да има стопански
субекти, които само да разпространяват, но не
и да произвеждат програми. С въведеното с из-
менението и допълнението на закона обвърза-
но лицензиране на наземните разпространите-
ли тази възможност се отнема, а това поставя в
неравно положение тези стопански субекти,
които едновременно и произвеждат, и разпрост-
раняват програми от субектите, които не же-
лаят да произвеждат програми, а само да ги раз-
пространяват. Обвързаното лицензиране дейст-
ва при аналоговата индустрия, но е неприложи-
мо при цифровата, чрез която един разпро-
странител може да обслужва редица програми.
По този начин се създава неравнопоставеност
между аналоговата и цифровата индустрия.
Предвиденият лицензионен режим в § 34
ЗИДЗРТ, с който се изменя чл. 116 ЗРТ, и про-
цедурата по чл. 116а, 116б, 116в, 116г ЗРТ,
създадени с § 35, 36, 37 и 38 ЗИДЗРТ, за лицен-
зиране на програма и разпространение е непри-
ложима по отношение кандидатите за цифрова
телевизия и радио, тъй като един разпростра-
нител има техническата възможност да раз-
пространява повече от една програма. Ако един
производител на програма, който е под режима
на лицензия, бъде едновременно и лицензоно-
сител на разпространението, може да лиши от
възможност да излъчват свои програми чрез
него други производители на програми, които
са ги само регистрирали, но които ползват циф-
ровия разпространител на този, който е добил
лицензия, и за програма, и за разпространение.
Ако на лицензирания се отнеме лицензът, тога-
ва автоматически и останалите производители
на програми, които са ползвали цифровия раз-
пространител, ще загубят възможност да упраж-
няват своята дейност.