Държавен вестник, бр. 5, 2005 г., стр. 61

Б Р О Й  5
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  61
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
КАПИТАЛОВИ ИЗИСКВАНИЯ
ЗА ПАЗАРЕН РИСК
Раздел I
Общи положения
Чл. 27. (1) Пазарен риск е рискът от загуби,
възникващи от движенията в пазарните цени
на дълговите (лихвените) и капиталовите ин-
струменти от търговския портфейл и на валут-
ните и стоковите инструменти от търговския и
банковия портфейл.
(2) Пазарният риск обхваща:
1. позиционния риск на дълговите инстру-
менти в търговския портфейл;
2. позиционния риск на капиталовите инст-
рументи в търговския портфейл;
3. валутния риск в търговския и банковия
портфейл;
4. стоковия риск в търговския и банковия
портфейл.
(3) Капиталовото изискване за пазарен риск
се изчислява по един от следните подходи:
1. сумата от капиталовите изисквания за
пазарен риск, изчислени по стандартизирания
подход; или
2. сумата от капиталовите изисквания за
пазарен риск, изчислени по подход, базиран на
вътрешни модели в съответствие с раздел VI на
тази глава; или
3. комбинация от двата подхода.
Раздел II
Капиталови изисквания за позиционен риск
Определение и компоненти на позиционния
риск
Чл. 28. (1) Позиционен риск е рискът от
промяна в цените на инструментите в търгов-
ския портфейл.
(2) Позиционният риск има два компонента:
1. специфичен позиционен риск е рискът от
промяна в цената на инструмента в резултат на
фактори, отнасящи се до неговия емитент, или в
случай на дериват—емитентът на базовия актив;
2. общ позиционен риск е рискът от промяна
в цената на инструмента в резултат на промяна
в равнището на лихвените проценти в случай на
търгуван дългов инструмент или дългов дери-
ват, или поради промени на капиталовия пазар
в случай на капиталов инструмент (акции или
дялови участия в капитала) или капиталов де-
риват, несвързани с конкретни характеристики
на отделните инструменти.
(3) Капиталовите изисквания за специфичен
и общ позиционен риск се изчисляват по стан-
дартизирания подход по този раздел или по
подход, използващ вътрешни модели по смисъ-
ла на раздел VI на тази глава.
(4) Оценката за позиционен риск представ-
лява сумата от получените стойности за:
1. специфичен риск на дълговите инструмен-
ти по чл. 32, ал. 4;
2. общ риск на дълговите инструменти по
чл. 34, ал. 10, съответно чл. 35, ал. 6;
3. специфичен риск на капиталовите инстру-
менти по чл. 37, ал. 3;
4. общ риск на капиталовите инструменти
по чл. 38, ал. 3.
(5) Сумата по ал. 4 се умножава по 8,334 и
участва в знаменателя на отношенията за капи-
талова адекватност по чл. 8 като рисково-пре-
теглени позиции за позиционен риск.
Изчисляване на нетни позиции
Чл. 29. (1) Нетната позиция е превишение-
то на дългите (късите) позиции на банката над
късите (дългите) позиции по едни и същи ка-
питалови инструменти, дългови инструменти,
конвертируеми ценни книжа и еквивалентни
финансови фючърси, опции, варанти и покри-
ти варанти.
(2) Нетиране между къси и дълги позиции
в даден финансов инструмент се допуска, ко-
гато имат един и същ емитент, деноминирани
са в една и съща валута, имат едни и същи
условия по купона, стават дължими на една и
съща дата и в случай на несъстоятелност се
третират идентично.
(3) При изчисляване на нетната позиция
позициите в дериватни инструменти се трети-
рат като позиции в базовите ценни книжа. Де-
риватите се конвертират в позиции в базовите
активи, като сумите, с които участват, са пазар-
ните стойности на базовия инструмент или
инструменти.
(4) Всички нетни позиции, независимо от
техните знаци, се преизчисляват ежедневно в
левова равностойност по курса на БНБ.
Третиране на конкретните инструменти
Чл. 30. (1) Лихвените фючърси, споразуме-
нията за форуърдния курс (FRAs) и форуърдни-
те ангажименти за покупка или продажба на
дългови инструменти се третират като комби-
нации от дълги и къси позиции, като например:
1. дълга позиция в лихвен фючърс се третира
като комбинация от заем с падеж на датата на
доставка на фючърсния контракт и притежава-
нето на актив с падеж, еквивалентен на този на
инструмента или условната позиция, която е
базова за въпросния фючърсен контракт;
2. продадено споразумение за форуърдния
курс се третира като дълга позиция с падеж,
съвпадащ с датата на сетълмент плюс срока на
контракта, и като къса позиция с падеж, съвпа-
дащ с датата на сетълмент;
3. форуърден ангажимент за покупка на дъл-
гов инструмент се третира като комбинация от
заем, чийто падеж настъпва на датата на дос-
тавка, и дълга (спот) позиция в самия дългов
инструмент;
4. при изчисляване на капиталовото изиск-
ване за специфичен риск на инструментите по
т. 1 и 2 както заетите средства, така и прите-
жаваният актив се включват в колона “Пози-
ции на Централното правителство” на табл. 2
по чл. 32, тъй като са носители на нулев специ-
фичен риск;