Държавен вестник, бр. 79, 2006 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  79
ност (ЗВД), или в случаите на продукти, които не
отговарят на законодателството, за съответната
държава членка;
в) формата и съдържанието му съответстват на
образеца за съответния продукт и трета страна или
в случаите на продукти, неотговарящи на законо-
дателството, за съответната държава членка;
г) отговаря на изискванията, описани в чл. 7 на
Наредба № 37 за здравните изисквания към жи-
вотните, от които се добиват суровини и храни за
консумация от хора;
д) сертификатът е надлежно попълнен;
е) сертификатът се отнася за предприятие, отго-
варящо на изискванията на чл. 61, ал. 1, т. 2 ЗВД,
или в случаите на продукти, които не отговарят на
законодателството—за съответната държава членка;
ж) е подписан от официално упълномощения
ветеринарен лекар или където е приложимо—от
представител на официалната служба, като указва
четливо и с главни букви неговото/нейното име и
длъжност. Официалният здравен печат на третата
страна и официалният подпис трябва да са в цвят,
различен от този, в който е отпечатан основният
текст на сертификата, или ако сертификатът е
електронен— подписът и печатът са направени
чрез защитена система.
з) част 1 от сертификата по приложение № 8 е
попълнена правилно и информацията в нея съот-
ветства на информацията в други официални доку-
менти, придружаващи пратката.”
§ 49. Досегашното приложение № 5 към
чл. 41, ал. 4, т. 2 става приложение № 9 към
чл. 41, ал. 4, т. 2.
§ 50. Създава се приложение № 6 към чл. 18,
ал. 8:
“Приложение № 6
към чл. 18, ал. 8
При лабораторно изследване на продуктите
се прилагат следните правила:
1. Националната ветеринарномедицинска
служба подлага представените є за внасяне пратки
с продукти на мониторингов план с цел да се следи
спазването на законодателството на Европейската
общност и където е приложимо—на националните
правила, за да се установи наличието на остатъчни
вещества, патогенни организми или други вещест-
ва, опасни за хората, животните или околната сре-
да. Тези мониторингови планове трябва да бъдат
съобразени с естеството на продуктите и риска, кой-
то те представляват, като се вземат предвид всички
съответни параметри на мониторинга—както чес-
тотата и броят на пристигащите пратки, така и ре-
зултатите от предишния мониторинг.
2. Когато се провеждат лабораторни изследвания
на произволен принцип в рамките на упоменатите в
т. 1 планове за мониторинг и когато няма непосред-
ствен риск за общественото здраве или здравеопаз-
ването на животните— изследваната пратка може
да бъде пусната в свободно обръщение преди полу-
чаването на лабораторните резултати. Във всички
случаи сертификатът по приложение № 8, придру-
жаващ пратката, трябва да бъде означен по съответ-
ния начин и компетентната служба на местоназна-
чение—уведомена съобразно чл. 26—28.
3. В случаите, когато се провеждат лаборатор-
ни изследвания във връзка със съмнения за неред-
ности, налице е информация, предходно уведомле-
ние от системата за бързо сигнализиране за храни
и фуражи (RASFF), има мярка за сигурност или
когато изследването е свързано с вещество или па-
тогенен агент, представляващ пряк или непосред-
ствен риск за здравеопазването на животните и
общественото здраве, тогава ОВЛ на ГИВП, кой-
то е провел изследването или НВМС, трябва да
спре издаването на ветеринарно разрешение и ос-
вобождаването на пратката, докато не се получат
задоволителни резултати от лабораторните тесто-
ве. В същото време пратката остава под контрола
на службите и под отговорността на ОВЛ или наз-
начения от него официален служител на ГИВП,
където са проведени ветеринарните проверки.
4. Националната ветеринарномедицинска
служба информира всеки месец Европейската
комисия за благоприятни или неблагоприятни
резултати от лабораторни изследвания, които са
били проведени на българските ГИВП.”
§ 51. Създава се приложение № 7 към чл. 22а,
ал. 1:
“Приложение № 7
към чл. 22а, ал. 1
1. Когато представителят на компетентния ор-
ган на трета страна, която е износител, издава вете-
ринарен сертификат, който придружава пратката с
продукти от животински произход, предназначени
за внасяне в Република България, той трябва да под-
пише ветеринарния сертификат и да осигури поста-
вянето на официален печат върху него. Ако серти-
фикатът се състои от повече от една страница, това
изискване се прилага за всяка една страница.
2. В случаи на кораби-фабрики компетентни-
ят орган може да упълномощи капитана или друг
офицер на кораба да подпише ветеринарния сер-
тификат.
3. Сертификатът трябва да е изготвен на офици-
алния език или езици на третата страна, която е
износител, и на български език или да бъде придру-
жен от заверен превод на съответния език или езици.
4. (В сила от 1.I.2007 г.) По искане на държава-
та членка на местоназначение сертификатите тряб-
ва също да се придружават от заверен превод на
официалния език или езици на упоменатата дър-
жава членка. Със съгласието на държавата членка
може да бъде използван официален език на Евро-
пейския съюз вместо собствения є език.
5. При пристигането си на ГИВП пратките се
придружават от оригинален ветеринарен серти-
фикат.
6. Сертификатът трябва да е съставен от:
a) един лист;
или
б) две или повече страници, които съставляват
един цял и неделим лист;
или
в) поредица от страници, номерирани така, че да
става ясно, че всяка страница е част от обща пореди-
ца (например “страница 2 от четири страници”).
7. Сертификатите трябва да имат уникален
идентификационен номер. Когато сертификатът е
съставен от няколко страници, този номер трябва
да се вижда на всяка една страница.
8. Сертификатът трябва да бъде издаден преди
пратката, за която се отнася, да излезе извън кон-
трола на компертентния орган на третата страна,
която е износител.”
За министър: Б. Абазов
59382