Държавен вестник, бр. 39, 2006 г., стр. 31

Б Р О Й  39
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
26.4. Лабораторията установява подходящи-
те концентрации за всеки нов алерген или за
всяка нова партида алергени.
26.5. Всяко определяне на активация/дегра-
нулация на базофили включва отрицателна и
положителна контрола. Като положителна кон-
трола се използва неспецифичен активатор (нап-
ример хемотаксичен пептид fMLP).
26.6. Данните се събират през аналитичен
прозорец за базофилната популация, експреси-
раща високи нива на ИгЕ.
26.7. Изброяват се най- малко 1000 базофила
за проба или 50 000 до 100 000 левкоцита при
анализ на клетките според параметъра големи-
на (FSC).
26.8. Определя се процентът на дегранулира-
ните базофилни гранулоцити според експресия-
та на активационния антиген gp 53 (CD63) след
анализ на съответните контроли за всеки отде-
лен пациент—отрицателна и положителна.
27. Определяне на HLA системата.
27.1. Терминологията на HLA антигените
съответства на последния доклад на комитета
по номенклатура към Световната здравна ор-
ганизация (СЗО).
27.2. Фенотипите и генотипите се означава-
ват съобразно препоръките на СЗО, напр.:
27.3. Единични алели HLA-B*07.Единични
антигени: HLA-B7 или само В7 в случай, че HLA
се подразбира от контекста.
27.4. Винаги се включва и означението на
локуса.
27.5.  HLA тип. Серологично записване: HLA-
A2, 30; B7, 44; Cw5; DR1, 4; DQ5, 7. ДНК запис-
ване: НLA-A*02,*30; B*07,*44; Cw*05,*16;
DRB1*01,*04; DQB1*05,*0301.
27.6. Групови атигени и епитопите Bw4 u Bw6
могат да бъдат записани в скоби.
27.7. Ако е открит само един антиген или
алел за даден локус чрез серологично или ДНК
типизиране, той може да бъде записан два пъти
във фенотипа само в случай, че хомозиготност-
та е потвърдена чрез изследване на фамилии.
27.8. Генотип. Серологично записване: HLA-
A2; В44, Cw5, DR1; DQ5 /A30, B7, Cw-, DR4,
DQ7 ДНК записване: HLA-A*02; В*44, Cw*05,
DRВ1*01; DQВ1*05/A*30, B*07, Cw*16,
DRВ1*04, DQВ1*0301.
27.9.  Груповите антигени, включително Вw4
u Bw6, могат да бъдат записани в скоби.
27.10. Определянето на хаплотипите и гено-
типите може да бъде извършено само чрез из-
следване на фамилията. Всички членове на
фамилията се тестуват.
27.11. Серологично HLA типизиране—клас I
и клас II:
27.11.1. Лабораторията трябва да е в състоя-
ние да определи HLA-A, В, DR, DQ специфич-
ностите, официално признати от СЗО.
27.11.2. Използват се утвърдените техники
за оптималното определяне на HLA специфич-
ностите.
27.11.3. Всяко типизиране включва поне по
една положителна контрола—позитивен конт-
ролен серум, за който предварително е показа-
но, че реагира с всички клетки. В случай че
позитивната контрола не реагира, както се очак-
ва, резултатите от типизирането са невалидни.
27.11.4. Всяко типизиране включва поне
един негативен контролен серум, за който пред-
варително трябва да е показано, че не съдържа
антитела.
27.11.5. Ако клетъчният донор е хемотрансфу-
зиран в предходните 7 дни, резултатите са прием-
ливи само ако антигените са еднозначно дефини-
рани с не повече от два антигена за локус.
27.11.6. При определянето на HLA клас I
антигени могат да се използват несепарирани
мононуклеарни клетки или обогатена на Т-лим-
фоцити клетъчна суспензия, а при определяне-
то на HLA клас II се работи с обогатена на В-
лимфоцити клетъчна суспензия.
27.11.7. Всеки HLA-A, B, DR, DQ антиген се
дефинира поне от два серума, ако и двата са
функционално моноспецифични. При мулти-
специфични серуми поне 3 частично неприпок-
риващи се серума се използват за определяне
на всеки HLA-A, B антиген и 5 частично непри-
покриващи се серума за HLA-DR,DQ.
27.11.8. Всяка нова партида типизиращи па-
нели се тестува на поне 5 различни вида клет-
ки с познати фенотипи, представящи основни
специфичности или паралелно с вече тестува-
ни панели.
27.11.9. Серологично определяне на едини-
чен антиген (напр. HLA-B27) чрез лимфоцито-
токсичен тест и флоуцитометрично.
27.11.9.1. Всяка партида моноклонални ан-
титела или типизиращи плаки се тестува с кон-
тролните клетки:
•
контролите включват поне три вида клет-
ки, експресиращи специфичния антиген;
•
контролите включват поне два вида клет-
ки, експресиращи кръстосано реагиращ
антиген;
•
контролите включват поне два вида клет-
ки, които не експресират специфичния и
кръстосано реагиращия антиген.
27.11.9.2. При лимфоцитотоксичния тест:
•
позитивната и негативната серумна кон-
трола се тестуват по време на типизи-
рането;
•
серумните контроли включват и два се-
рума за всеки антиген, реагиращ кръсто-
сано със специфичния;
•
серумите за дефиниране на всеки антиген
съответстват на изискванията за сероло-
гично HLA типизиране.
27.11.9.3. При флоуцитометричния тест:
•
във всеки тест се използва негативна кон-
трола, включваща моноклонално анти-
тяло или антитела от същия вид и суб-
клас, като моноклоналите, използвани за
фенотипизиране;