Държавен вестник, бр. 44, 2005 г., стр. 45

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
d) Националното законодателство следва да
приеме съответни разпоредби с цел осигурява-
не на справедливо възнаграждение на носителя
на правото на превод в съответствие с възпри-
етите международни стандарти, осигуряване на
изплащане или превеждане на това възнаграж-
дение, както и гарантиране на коректен превод
на произведението.
е) Оригиналното заглавие и името на автора
на произведението се отпечатват върху всички
екземпляри на публикувания превод. Лицензът
е валиден само за публикуване на превода на
територията на договарящата държава, за коя-
то е поискан. Публикуваните екземпляри мо-
гат да бъдат внасяни и продавани в друга дого-
варяща държава, при условие че нейният офи-
циален говорим език е същият, на който е пре-
ведено произведението, и че националното за-
конодателство на тази държава съдържа разпо-
редби за такъв лиценз и не забранява съответ-
ния внос и продажба. Вносът и продажбата на
подобни публикации в която и да е договаряща
държава, където не са налице посочените усло-
вия, се регулират от националното є законода-
телство и от определенията, вписани в сключе-
ните от нея споразумения. Лицензът не може да
се прехвърля от неговия ползвател на трето лице.
f) Лиценз не може да бъде издаден, в случай
че авторът е изтеглил от обръщение всички
екземпляри на въпросното произведение.
Член V (2)
1. Договаряща държава, която се счита за
развиваща се страна в съответствие с установе-
ните от Общото събрание на Организацията на
обединените нации норми, може да се възпол-
зва от всички или някои от изключенията, пред-
видени в член V (3) и член V (4), като депозира
писмено уведомление при Генералния дирек-
тор на Организацията на обединените нации за
образование, наука и култура (наричан по-на-
татък “Генерален директор”) в момента на ра-
тификацията, приемането или присъединява-
нето си или по-късно.
2. Всяко подобно писмено уведомление, де-
позирано в съответствие с разпоредбите на али-
нея 1, е в сила за период десет години от датата
на влизане в сила на тази конвенция или за
остатъка от този десетгодишен период, който
не е изтекъл към датата на депозиране на уве-
домлението. Действието му може да бъде про-
дължено цялостно или частично за нови де-
сетгодишни периоди, ако договарящата дър-
жава уведоми отново Генералния директор не
по-рано от петнадесет и не по-късно от три
месеца преди изтичането на съответния десет-
годишен период. Първоначални уведомления
могат да бъдат депозирани и през новите де-
сетгодишни периоди в съответствие с разпо-
редбите на този член.
3. Независимо от разпоредбите на алинея 2
договаряща държава, която е престанала да бъде
считана за развиваща се по смисъла на алинея 1,
няма право да депозира ново уведомление в
съответствие с разпоредбите на алинеи 1 и 2.
Независимо дали е оттеглила официално уве-
домлението си тя не може да се възползва от
изключенията, предвидени в член V (3) и член
V (4) след изтичането на текущия десетгоди-
шен срок или след изтичането на три години от
датата, на която е престанала да бъде считана
за развиваща се страна. В такъв случай се при-
лага срокът, който изтича по-късно.
4. Екземпляри от вече издадено произведе-
ние в рамките на изключенията, предвидени в
член V (3) и член V (4), могат да бъдат разпро-
странявани до изчерпването им и след изтича-
нето на срока на действие на уведомлението,
депозирано по смисъла на този член.
5. Договаряща държава, депозирала уведом-
ление в съответствие с член ХIII относно при-
лагането на тази конвенция в определена стра-
на или територия, чието положение може да се
разглежда като сходно с това на държавите,
посочени в алинея 1 на този член, също може да
представя уведомления за изключение и да ги
подновява в съответствие с разпоредбите на този
член, отнасящи се до подобна страна или тери-
тория. По време на срока на действие на уве-
домленията разпоредбите на член V (3) и член
V (4) могат да се прилагат спрямо тази страна
или територия. Всяко изпращане на екземпля-
ри от подобна страна или територия в съответ-
ната договаряща държава се счита за износ по
смисъла на член V (3) и член V (4).
Член V (3)
1. а) Договаряща държава, спрямо която се
прилагат разпоредбите на алинея 1 от член V (2),
може да замести седемгодишния срок, предви-
ден в алинея 2 от член V, с тригодишен или с
друг по-дълъг срок, предвиден в националното
є законодателство. В същото време при превод
на език, който не е официално говорим в една
или повече развити държави—страни по тази
конвенция или само по Конвенцията от 1952 г.,
тригодишният срок се заменя с едногодишен.
b) Договаряща държава, спрямо която се
прилагат разпоредбите на алинея 1 от член V (2),
след единодушно подписано споразумение меж-
ду развитите държави—страни по тази Конвен-
ция или само по Конвенцията от 1952 г., в които
официалният говорим език е един и същ, може
при наличие на превод на произведение на този
език да замени тригодишния срок, предвиден в
точка а) по-горе, с друг срок, определен в посо-
ченото споразумение, който не може да бъде
по-кратък от една година. Тази точка не се
прилага обаче, ако въпросният език е англий-
ски, испански или френски. Генералният дирек-
тор следва да бъде уведомен писмено за всички
споразумения, сключени в тази област.
с) Лицензът може да бъде издаден само ако
заявителят в съответствие с процедурните пра-
вила на съответната държава докаже, че е ис-
кал разрешение от носителя на правото на пре-