Държавен вестник, бр. 10, 2016 г., стр. 5

БРОЙ  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
зумение да определят договарящата държава, 
на която това лице ще се счита за местно лице 
за целите на тази Спогодба. При липса на 
взаимно споразумение между компетентните 
органи на договарящите държави лицето няма 
да се счита за местно лице на нито една от 
договарящите държави за целите на ползване 
на каквито и да е облекчения, предвидени в 
Спогодба, с изключение на тези, посочени в 
чл. 21, 23 и 24. 
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази Спогодба терминът 
„място на стопанска дейност“ означава оп-
ределено място на дейност, чрез което се 
извършва цялостно или частично стопанската 
дейност на едно предприятие.
2. Терминът „място на стопанска дейност“ 
включва по-специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) офис;
г) фабрика;
д) работилница; и
е) мина, нефтен или газов кладенец, кари-
ера или всяко друго място за проучване или 
добиване на природни богатства.
3. Строителна площадка, строителен или 
монтажен обект представлява място на сто-
панска дейност само ако продължава повече 
от дванадесет месеца.
4. Независимо от предходните разпоредби 
на този член се счита, че терминът „място 
на стопанска дейност“ не включва:
а) използването на съоръжения единствено 
с цел складиране, излагане или доставка на 
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с 
цел складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с 
цел преработката им от друго предприятие;
г) поддържането на определено място 
единствено с цел покупка на стоки или за 
събиране на информация за предприятието;
д) поддържането на определено място 
единствено с цел извършване на всяка друга 
дейност, която има подготвителен или спо-
магателен характер за предприятието;
е) поддържането на определено място 
единствено с цел осъществяването на което 
и да е съчетание от посочените в букви от а) 
до д) дейности, при положение че цялостната 
дейност на определеното място, произтичаща 
от това съчетание, има подготвителен или 
спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2, 
когато лице, различно от представител с 
независим статут, спрямо когото се прилага 
ал. 6, действа от името на предприятие и има 
и обичайно упражнява в едната договаряща 
държава правото да сключва договори от 
името на предприятието, ще се счита, че 
това предприятие има място на стопанска 
дейност в тази държава по отношение на 
всички дейности, което това лице извършва 
за предприятието, освен ако дейностите на 
това лице не са ограничени до посочените в 
ал. 4, които, ако се извършват чрез определено 
място, не биха направили това определено 
място място на стопанска дейност съгласно 
разпоредбите на тази алинея. 
6. Не се счита, че едно предприятие има 
място на стопанска дейност в едната дого-
варяща държава само защото то извършва 
стопанска дейност в тази държава чрез бро-
кер, комисионер или друг представител с 
независим статут, при условие че тези лица 
действат в обичайните граници на своята 
дейност.
7. Обстоятелството, че дружество, което е 
местно лице на едната договаряща държава, 
контролира или е контролирано от дружество, 
което е местно лице на другата договаряща 
държава или извършва стопанска дейност в 
тази друга държава (чрез място на стопанска 
дейност или по друг начин), не прави само 
по себе си което и да е от дружествата място 
на стопанска дейност на другото.
Г л а в а  т р е т а
ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ И ПЕЧАЛ­БИ­
ТЕ ОТ ПРЕХВЪРЛЯНЕ НА ИМУЩЕСТВО
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на 
едната договаряща държава от недвижимо 
имущество (включително доходи от селско и 
горско стопанство), намиращо се в другата 
договаряща държава, могат да се облагат в 
тази друга държава.
2. Терминът „недвижимо имущество“ има 
съдържанието, което му придава законода-
телството на договарящата държава, в която 
се намира въпросното имущество. Терминът 
във всички случаи включва имущество, при-
надлежащо към недвижимото имущество, 
добитък и оборудване, използвано в селското 
и горското стопанство, права, спрямо които 
се прилагат разпоредбите на общото законо-
дателство относно поземлената собственост, 
плодоползване на недвижимо имущество, 
както и права върху променливи или опре-
делени по размера си плащания, представля-
ващи компенсация за разработването или 
предоставяне на правото за разработване на 
минерални залежи, извори и други природни 
ресурси. Кораби и самолети не се считат за 
недвижимо имущество.