Държавен вестник, бр. 104, 2023 г., стр. 19

БРОЙ  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
както и „Институт за развитие на публичната 
среда“ и проф. д-р Михаил Константинов.
Президентът посочва, че според оспорваните 
изменения в ИК „избирателят по свое усмотре­
ние ще определя начина на гласуване – с хартия 
или с машина, в повечето от секциите“, а не 
законът въз основа на установени критерии, 
и твърди, че „Правото и задължението за им­
перативно дефиниране на начина на гласуване 
принадлежи на законодателя“. Подчертава, 
че това изискване се отнася преди всичко до 
„уредбата на отношенията в сферата на публич­
ното право, каквито несъмнено са изборните 
отношения“. В становището се поддържа, че 
„Гласуването по предпочитание/усмотрение 
с хартиена бюлетина или с бюлетина за ма­
шинно гласуване създава неравно третиране 
на избирателите, без законодателят да е съз­
дал критерий, на който трябва да отговарят 
всички избиратели от секцията“. Приема се, 
че „Въвеждайки двата начина на гласуване в 
рамките на една и съща секция, законодателят 
не действа в пределите на законодателната 
целесъобразност, а създава допълнителни 
възможности да се въздейства на избирателя 
и тайната на вота да бъде нарушавана“. Спо­
ред президента с отчитането на гласовете от 
машинния електронен вот посредством физи­
ческо/фактическо броене на отпечатаните от 
устройствата за гласуване хартиени бюлети­
ни „се подменя още една характеристика на 
машинното гласуване – като електронно гла­
суване, осъществявано в контролирана среда“ 
и това противоречи на „целта на законодателя 
„избирателите да имат „право на избор“ между 
хартия и машина“. Държавният глава достига до 
извод, че „въведените правила за смесен начин 
на гласоподаване (чл. 206, ал. 1 и 3, чл. 212, 
ал. 4, чл. 268, ал. 4 и 5 ИК) и отчитане на ре­
зултатите от него (чл. 271 ИК) не съответстват 
на конституционните стандарти за всеобщо, 
равно и пряко избирателно право с тайно 
гласуване при организация и ред, определени 
в закон (чл. 10 и чл. 42, ал. 1 и 2 от Консти­
туцията)“. Приема, че „избраният от законо­
дателя критерий за определяне на субектите, 
на които ще се предостави достъп до изходния 
код, нарушава принципа на равенството пред 
закона (чл. 6, ал. 1 и 2 от Конституцията)“. 
Президентът заявява, че оспорваните изборни 
правила „по същество променят смисъла и на 
голяма част от уредбата“, която непроменена 
формално в кодекса уредба така „придобива 
непредвидимост и непредсказуемост“.
В становището си министърът на вътреш­
ните работи сочи, че при промените в ИК 
(обн., ДВ, бр. 104 от 2022 г.) не се установяват 
„обективни критерии за начина на гласуване“, 
а се предоставя на избирателя „по своя пре­
ценка да гласува с хартиена бюлетина или с 
бюлетина за машинно гласуване“. Поддържа, 
че това отсъствие на еднозначни императивни 
правила, приложими за всички избиратели в 
дадена секция, означава неизпълнение от стра­
на на законодателя на неговото задължение 
по чл. 42, ал. 2 от Основния закон „да уреди 
по ясен и предвидим начин организацията и 
реда за провеждането на изборите“. Според 
министъра на вътрешните работи двата спосо­
ба на гласуване са поставени в неравностойно 
положение, „което се проявява и по отноше­
ние на бюлетината за машинно гласуване, 
начина на отчитане на изборните резултати, 
непропорционалното ограничение спрямо из­
бирателите, предпочели да гласуват с машина, 
да не могат да гласуват с хартиена бюлетина 
например в случай на технически проблеми 
и др.“. Обръща внимание, че „Подмяната на 
характеристиките на машинното гласуване 
и отпадане на присъщите за това гласуване 
защити, свързани с машинното отчитане на 
резултатите в електронна среда, го поставя в 
неравностойно положение спрямо гласуването 
с хартиена бюлетина и предвид намаляване 
на гаранциите срещу недействителния вот“. 
Твърди, че предвиденото ограничение за 
осигуряване на достъп до „изходния код и 
документацията на електронната система“ 
само за партии и коалиции, получили над 4 на 
сто от действителните гласове на последните 
проведени парламентарни избори, „лишава от 
подобна възможност партиите и коалициите, 
които не са преминали изборната бариера, 
… като поставя под въпрос равенството на 
участниците в изборния процес и гражда­
ните пред закона“. Приема, че „уредбата на 
машинното гласуване след измененията в 
Изборния кодекс, не отговаря на изисквани­
ята за съгласуваност и последователност на 
правните норми, принципите за оправданите 
правни очаквания, равенството пред закона и 
правната сигурност, присъщи като елементи 
на правовата държава“.
Министърът на правосъдието поддържа, че 
с последните изменения в ИК „липсва опре­
делен критерий“, който да обуславя начина 
на гласуване от всеки гласоподавател. Излага 
аргументи, че „алтернативният способ“ за 
гласуване „създава условия да не се запази 
анонимността на избора на отделните изби­
ратели…, което не отговаря на съвременните 
конституционни стандарти за произвеждане 
на свободни избори, тъй като именно тайният 
вот е гаранция за това“. Твърди, че „Въве­
дените нови правила относно бюлетините за 
машинно гласуване, отчитането на гласовете 
от машинния вот чрез физическо преброяване 
на бюлетините, отпечатани от устройствата 
за гласуване, и липсата на протокол с дан-
ните от машинното гласуване на практика 
елиминират основната цел и предимства на 
тази форма на гласуване“. В становището се 
посочва, че „в нарушение на принципа на 
равенството“ разпоредбата на чл. 206, ал. 3 
въвежда забрана едностранно – „само за изби­
ратели, предпочели да гласуват с бюлетина за 
машинно гласуване. Подчертава се, че като се 
използват две различни понятия „бюлетина за