Държавен вестник, бр. 54, 2003 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  54
7. Такова решение е без правен ефект. То не
може да добави нищо различно в уредбата от
цитирания чл. 53, ал. 3 ПОДНС. В най-добрия
случай то повтаря, че депутатите трябва да из-
пълняват едно нормативно установено задъл-
жение. Юридически безсмислените решения не
усъвършенстват правната система, а само за-
силват чувството за нейната неефективност.
8. Практическият ефект от питането се тър-
си в евентуалната противоконституционност
на акт (не само закон), приет с чужди карти
(третият въпрос). Единствено този въпрос
има някакъв практически смисъл. Неговата не-
допустимост обаче произтича от подчиненото
му отношение спрямо основния въпрос—що е
лично гласуване? Следва да се има предвид, че
съдът нееднократно се е произнасял в смисъл,
че стенографският протокол, в който е отразе-
но гласуването, има “пълна доказателствена
сила”. Отбелязаното в компютърната разпе-
чатка гласуване срещу името на съответния
депутат е неразривно свързано с презумпция-
та по чл. 81, ал. 3 от Конституцията и чл. 53,
ал. 3 ПОДНС, че той е гласувал лично. Съби-
рането на доказателства в обратна насока,
например че депутатът е отсъствал, по същес-
тво представлява откриване на производство
по оспорване на стенографския протокол, въз-
можност, отречена изрично от съда—Решение
№ 3 по к.д. № 2 от 1993 г. Ето защо в този слу-
чай и на основание чл. 21, ал. 5 ЗКС е недопус-
тим и третият тълкувателен въпрос.
Съдия: Тодор Тодоров
Живан Белчев
Подписах решението с особено мнение пред-
вид следните съображения:
Разпоредбата на чл. 81, ал. 3 от Конституция-
та в частта є “гласуването е лично” не е нито
неясна, нито двусмислена. В тази є част тя не
създава предпоставки за неясноти относно сми-
съла и съдържанието є и които да предполагат
противоречивото или нееднакво прилагане на
нормата. “Личното гласуване” е акт на лично
действие и изразява личната воля на всеки на-
роден представител в съответствие с неговата
съвест и убеждения. Дали тази воля е изразена
лично, се установява от Народното събрание
чрез стенографските протоколи. В тази част пи-
тането е очевидно безпредметно.
Гласуването обаче като начин на изразява-
не на личната воля е техническа процедура,
която се урежда в Правилника за организация-
та и дейността на Народното събрание
(ПОДНС). Затова второто питане “допустимо
ли е един народен представител да гласува по
един и същи въпрос освен със своята карта и с
една или повече карти за гласуване на други
народни представители” не следва да бъде пред-
мет на тълкуване по смисъла на чл. 149, ал. 1,
т. 2 от Конституцията. Питането в тази част
касае една техническа процедура, която, както
се посочи и по-горе, се урежда от ПОДНС. Пра-
вилникът обаче няма конституционна сила и
затова не може да бъде предмет на тълкуване.
Но и самият ПОДНС забранява преотстъпва-
нето на собствената и гласуване с чужда кар-
та—чл. 53, ал. 3.
Съдия: Живан Белчев
Пенка Томчева
Подписах решението с особено мнение по
допустимостта на искането по следните съоб-
ражения:
При нормативното (наричано още “абстрак-
тно”) тълкуване по чл. 149, ал. 1, т. 1 от Консти-
туцията “материалът”, върху който Конститу-
ционният съд разсъждава, за да реши какво
точно съдържание е вложено, какво означава
съответната неясна разпоредба (или част от нея),
е винаги само отразената в Конституцията сло-
весна формулировка. В случая според автора на
искането неяснотата произхожда от употребе-
ния в чл. 81, ал. 3 от Конституцията израз “гла-
суването е лично”. Какво означава този израз
не се нуждае от тълкуване, защото не е неясен
или двусмислен. Става дума за действие—“гла-
суване”, извършено самостоятелно и непосред-
ствено, т.е. “лично”. Изразът “гласуването е
лично” не може и затова не се тълкува по ника-
къв друг начин.
Практическият проблем е породен не от
неяснота на конституционното правило, фор-
мулирано в чл. 81, ал. 3 “гласуването е лич-
но”, а от недопустимото нарушаване на друга
изрична и ясна разпоредба, тази на чл. 53, ал. 3
от Правилника за организацията и дейността
на Народното събрание (ПОДНС), която гла-
си: “При компютризираната система гласу-
ването става със специална карта. Никой не
може да преотстъпва своята карта и да гласу-
ва с чужда карта.” Ако правилникът (ПОДНС)
не предвиждаше начин на гласуване чрез “ком-
пютризирана система”—чл. 53, ал. 2, т. 1 и 5,
а само останалите начини—“с вдигане на
ръка”, “ставане от място при поименно из-
викване по азбучен ред и съответно отговаря-
не с “да”, “не”, “въздържал се” и чрез “само-
ръчно подписване”—чл. 53, ал. 2, т. 2, 3, 4, не
би възникнал проблемът, дал повод за тълку-
вателното питане. Казано по друг начин, не-
спазване на правилото за гласуване чрез ком-
пютризирана система по чл. 53, ал. 2, т. 1 и
ал. 3 ПОДНС не се дължи на неяснота, а пред-
ставлява нарушаване на ясното и еднозначно
конституционно изискване за “лично гласу-
ване”. Поради това искането за тълкуване на
чл. 81, ал. 3 в частта относно израза “гласува-
нето е лично” и свързаните с него други две
тълкувателни питания следва да бъде откло-
нено. Няма неяснота на конституционната
разпоредба и следователно няма предмет за
тълкуване.
Съдия: Пенка Томчева