Държавен вестник, бр. 59, 2003 г., стр. 3

Б Р О Й  59
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
България и правителството на Руската федера-
ця за насърчаване и взаимна защита на инвес-
тициите, подписан на 2 март 2003 г. в София.
Законът е приет от ХХХIХ Народно събра-
ние на 18 юни 2003 г. и е подпечатан с официал-
ния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Огнян Герджиков
39006
УКАЗ № 274
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” Зако-
нът за някои права на лицата, които са били
президенти на Република България,  приет от
ХХХIХ Народно събрание на 18 юни 2003 г.
Издаден в София на 30 юни 2003 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за някои права на лицата, които са били пре-
зиденти на Република България
Чл. 1. Този закон урежда някои права на лице,
което е било президент на Република Бълга-
рия, след изтичане на мандата или след предс-
рочното прекратяване на пълномощията му по
чл. 97, ал. 1, т. 1 или 2 от Конституцията на
Република България.
Чл. 2. (1) Лицето по чл. 1 има право на по-
жизнено месечно възнаграждение в размер 60
на сто от основното месечно възнаграждение
на президента на Република България за съот-
ветния месец.
(2) Възнаграждението по ал. 1 се облага аван-
сово месечно и окончателно годишно с данък по
Закона за облагане доходите на физическите лица.
(3) Върху възнаграждението по ал. 1 се пра-
вят вноски за задължителното здравно осигу-
ряване за сметка на републиканския бюджет,
освен ако лицето е осигурено за това на друго
основание върху максималния размер на осигу-
рителния доход.
(4) Възнаграждението по ал. 1 не се взема
предвид при пенсиониране и върху него не се
правят осигурителни вноски за задължително-
то обществено осигуряване и за допълнително
задължително пенсионно осигуряване.
Чл. 3. (1) Лицето по чл. 1 има право на лич-
на охрана и специализиран транспорт, осигуре-
ни от Националната служба за охрана при пре-
зидента на Република България, за срок до една
година след изтичането на мандата му или след
предсрочното прекратяване на пълномощията
му по чл. 97, ал. 1, т. 1 или 2 от Конституцията
на Република България.
(2) След изтичането на срока по ал. 1 лицето
по чл. 1 има право на специализиран транспорт,
осигурен от Националната служба за охрана при
президента на Република България.
Чл. 4. (1) На лицето по чл. 1 се учредява по
негово искане безсрочно право на безвъзмезд-
но ползване върху недвижим имот—частна
държавна собственост—до 200 кв. м, в посочен
от него областен град за извършване на общес-
твена дейност.
(2) Правото на ползване по ал. 1 се учредява
по реда на Закона за държавната собственост.
Чл. 5. (1) За осъществяването на дейността
на лицето по чл. 1 в бюджета на администраци-
ята на президента на Република България еже-
годно целево се осигуряват необходимите фи-
нансови средства:
1. за изплащане на възнаграждението и здрав-
ноосигурителните вноски по чл. 2;
2. за функционирането на неговия офис в
размер до 30 000 лв.;
3. за осигуряване на трудовото възнагражде-
ние и осигурителните вноски на един сътруд-
ник.
(2) Сътрудникът по ал. 1, т. 3 се определя по
предложение на лицето по чл. 1, а трудовият
договор с него се сключва, изменя и прекратява
от главния секретар на администрацията на
президента на Република България, като основ-
ното му месечно възнаграждение се определя
не по-високо от 30 на сто от възнаграждението
по чл. 2, ал. 1.
(3) За осъществяване дейността на лицето
по чл. 1 се осигуряват еднократно и средства за
закупуване на техническо офис оборудване в
размер до 20 000 лв., което се предоставя по
опис с двустранно подписан протокол.
Чл. 6. (1) Когато лицето по чл. 1 бъде избра-
но за президент, вицепрезидент, народен пред-
ставител, конституционен съдия, назначено за
съдия, прокурор, следовател или назначено по
служебно или трудово правоотношение, не може
да се ползва от правата по този закон.
(2) При отпадане на основанието по ал. 1
правата по този закон се възстановяват.
Чл. 7. Лицето по чл. 1 загубва правата си по
този закон с влизане в сила на присъда, с която
му е наложено наказание лишаване от свобода
за умишлено престъпление.
Допълнителна разпоредба
§ 1. (1) Финансовите средства по изпълне-
нието на закона се осигуряват ежегодно от ре-
публиканския бюджет и се изплащат от бюджета
на администрацията на президента на Републи-
ка България.