Държавен вестник, бр. 4, 2016 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  4
1.1. Кардиопулмоналната и церебралната 
ресусцитация и постресусцитационните грижи 
при спешен пациент включват прилагане на:
1.1.1. основни техники за поддържане на жи-
вота (Basic Life Support – BLS);
1.1.2. напреднали техники за поддържане на 
живота (Advanced Life Support – ALS) със спе-
циализирана екипировка;
1.1.3. напреднали техники за поддържане 
на сърдечната функция (Advanced Cardiac Life 
Support – ACLS) със специализирана екипировка;
1.1.4. педиатрични напреднали техники за 
поддържане на живота (Pediatric Advanced Life 
Support – PALS) със специализирана екипировка;
1.1.5. основни техники за поддържане на живо-
та при травма (Basic Trauma Life Support – BTLS): 
доболнични напреднали техники за поддържане 
на живота при травма (Pre-Hospital Trauma Life 
Support – PHTLS) със специализирана екипиров-
ка; диагностика на клинична смърт; поставяне 
на пациента в основно положение на тялото за 
кардиопулмонална ресусцитация или в стабилно 
странично положение; методи за осигуряване 
на проходимост на горните дихателни пътища; 
методи за оксигенация и изкуствена белодробна 
вентилация; методи за изкуствена циркулация; 
методи за осигуряване на съдова линия; лекар-
ствена терапия и електрическа дефибрилация;
1.1.6. постресусцитационни грижи.
2. Начална (първична) преценка, стабилизация 
и животоспасяващи действия при спешен пациент:
2.1. Извършване на идентификация и ресус-
цитация на всички критични спешно болни: 
начална бърза преценка при спешен пациент и 
първоначален преглед, преценка и ресусцитация 
със стабилизация на основните жизнени функции.
3. Фокусирана анамнеза и физикален преглед:
3.1. Насочване към проявите, признаците, 
симптомите, здравната информация и специфич-
ната клинична находка, които изискват незабавни 
действия и терапия при спешен пациент.
4. Вторична преценка и диагностично-лечебни 
стъпки при спешен пациент:
4.1. Предприемане на навременна вторична 
преценка с насочване към нуждата и извършване 
на незабавни терапевтични действия.
5. Клинично разрешаване на спешния случай 
в спешно отделение:
5.1. Съставяне на диференциално-диагности-
чен план при спешния пациент – представлява ос-
новен елемент в практикуването на специалността 
„Спешна медицина“ и се състои в диференциране 
и категоризиране на оплакванията, симптомите 
и признаците с поставяне на работна диагноза с 
цел определяне на конкретните терапевтичните 
нужди на болния.
5.2. Определяне на необходимост от използ-
ване на допълнителен диагностичен лаборатор-
ноинструментален пакет с интерпретация на 
получените резултати при спешния пациент.
5.3. Определяне и провеждане на индивиду-
ално медикаментозно, оперативно и/или инва-
зивно (интервенционално) лечение при спешния 
пациент.
5.4. Ретриаж на спешния пациент.
5.5. Незабавно или дефинитивно лечение в 
спешно отделение.
6. Мениджмънт на спешния пациент и разпо-
реждане със спешния случай в спешно отделение:
6.1. Планиране на изписване от спешно от-
деление с определяне на план за наблюдение/
вторичен преглед.
6.2. Решение за обсервация с настаняване в 
спешно отделение.
6.3. Предложение за хоспитализация на спешно 
болния в лечебно заведение за болнична помощ.
6.4. Решение за предприемане и осъществя-
ване на подходящ междуболничен транспорт 
при нужда от превеждане на спешен пациент в 
друго приемно лечебно заведение.
6.5. Периодична оценка на спешното състо-
яние, нова преценка на спешния пациент с ко-
рекция на предварителната диагноза и лечение 
при нужда.
7. Приоритетна организация и действия при 
нужда от преценка, грижи и лечение на повече 
от един спешен пациент с цел предоставяне на 
оптимално лечение в спешно отделение:
7.1. В случаите на наличие на множество 
спешни пациенти се извършва и прилага не-
прекъснато отчитане на индивидуалните нужди 
на конкретния спешен пациент в зависимост от 
триажната категория, тежестта на състоянието 
и медицинския приоритет с цел насочване на 
дейността към спешно болните с висок приоритет.
8. Клинично документиране на спешния 
случай:
8.1. Навременно, прегледно, кодирано по 
подходящ начин и точно отбелязване в спе-
цифичния за дейността документооборот при 
спешен пациент на: 
8.1.1. анамнестични данни за болния; 
8.1.2. основно оплакване и абнормна кли-
нична находка; 
8.1.3. витални белези, документирани в ди-
намика; 
8.1.4. предварителна диагноза и планирани 
изследвания; 
8.1.5. резултати от направените изследвания 
и тяхната интерпретация; 
8.1.6. предприети терапевтични стъпки и 
действия; 
8.1.7. заключение и клинично разрешаване 
на случая; 
8.1.8. автор на клиничното документиране.
Раздел V
Транспорт на спешния пациент
1. Обект на спешен транспорт е спешният 
пациент, по отношение на който са изпълнени 
относимите критерии за необходимост от оси-
гуряване на транспорт, съобразно състоянието, 
нозологията и нуждите на пациента в зависимост 
от конкретното му спешно състояние. 
2. Категории и дефиниции на транспорт на 
спешен пациент:
2.1. Категория 1: Спешен първичен транспорт:
2.1.1. Спешен първичен транспорт е транспор-
тът на спешен пациент от мястото на инцидента 
до подходящо приемно лечебно заведение.