Държавен вестник, бр. 87, 2003 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  87
само с подходящ избор на температурата на сместа, а
и с добре подбрания брой на валиранията и на типа на
валиращата машина.
Фиг. 2. Гранулометрична крива на пълнежа в ас-
фалтовата смес с допустимите отклонения
Показатели по отношение на състава на покри-
тието
Целеви стойности
Спрямо
Спрямо
Допустими
общата маса
масата на отклонения,
на сместа
пълнежа
%
Маса на чакъла,
47,6 %
50,5 %
± 5
преминал през
сито с размер на
квадратния отвор;
(SM) > 2 mm
Маса на пясъка;
38,0 %
40,2 %
± 5
0,063 < SM
< 2 mm
Маса на пълнителя,
8,8 %
9,3 %
± 2
SM < 0,063 mm
Маса на свързва-
5,8 %
не се прилага
± 0,5
щото вещество
(битум)
Максимален раз-
8 mm
6,3-10
мер на фракцията
Твърдост на
(виж по-горе)
свързващото
вещество
Коефициент на
> 50
ускорено заглаж-
дане (PSV) (виж
документ 5 от
библиографска-
та справка)
Плътност спрямо
98 %
тази по Маршал
3. Методи за изпитване
3.1. Измерване на остатъчната пористост
3.1.1. Вземат се проби от покритието в най-малко
четири различни точки от участъка, които са равномер-
но разпределени в зоната за изпитване между линиите
АА и ВВ, посочени на фиг. 1. За да се избегне нееднород-
ността и неравностите на покритието в следите от коле-
лата, пробите не се взимат от следите, а близо до тях.
Изрязват се минимум две проби  в близост до следата на
колелата и минимум една проба приблизително в среда-
та на разстоянието между следата на колелата и всяка
точка, в която е разположен микрофонът.
3.1.2. Ако има съмнение, че не е постигнато услови-
ето за еднородност по т. 1.4, проби се вземат в повече
точки от зоната за изпитване.
3.1.3. Остатъчната пористост се определя на всяка
проба. След това се изчислява средната стойност от
всички измервания и тя се сравнява с изискването по
т. 1.1. Остатъчната пористост на нито една от отделни-
те проби не трябва да бъде по-голяма от 10 %.
3.1.4.Когато зоната за изпитване се подгрява чрез
тръби или електрически проводници и се налага взе-
мането на проби в такава зона, се спазват следните
условия:
3.1.4.1. разполагането на такива инсталации се про-
ектира много внимателно и се вземат под внимание
бъдещите участъци за изрязване на покритието за взи-
мането на проби;
3.1.4.2. препоръчва се да се оставят няколко учас-
тъка с размери приблизително 200 Ч 300 mm, в които
да няма проводници или тръби или в които последни-
те са положени достатъчно дълбоко, за да не се допус-
не повреждането им при вземането на проби от повърх-
ностния слой.
3.2. Коефициент на поглъщане на звука
3.2.1. Коефициентът на поглъщане на звука се из-
мерва по тръбния метод, описан в ISO 10534-1:1996
“Акустика—Определяне на коефициента на поглъща-
не на звука и на звуковия импеданс с помощта на импе-
дансна тръба—част 1: Метод на отношението на стаци-
онарните вълни”.
3.2.2. По отношение на опитните образци се спазват
изискванията, прилагани при определянето на остатъч-
ната пористост по т. 3.1.
3.2.3. Стойностите на коефициента на поглъщане
на звука се измерват в диапазона от 400 до 800 Hz и в
диапазона от 800 до 1600 Hz (най-малко в централните
честоти на обхватите на третата октава) и се отбеляз-
ват максималните стойности за всеки от двата честот-
ни диапазона. Крайният резултат се изчислява като
средноаритметична от тези стойности за всички изпи-
тани образци.
3.3. Определяне на текстурата по метода на обем-
ния анализ. Извършват се измервания на дълбочината
на текстурата в най-малко 10 точки, разпределени рав-
номерно по протежението на следите от колелата в учас-
тъка за изпитване. Средноаритметичната им стойност
се сравнява с установената минимална дълбочина на
текстурата. Описанието на метода се съдържа в прило-
жение А на ISO 10844:1994.
4. Стабилност във времето и поддръжка
4.1. Нивото на шума при контакт с пътя, измерено
върху изпитвателната повърхност, може слабо да се
повиши през първите 6 до 12 месеца след полагането на
покритието.
Покритието достига изискваните характеристики не
по-рано от четири седмици след полагането. Влияние-
то на “възрастта” на покритието върху шума от товар-
ните автомобили е обикновено по-малко, отколкото
върху шума от леките автомобили.
Стабилността във времето се определя главно от
заглаждането и уплътняването, причинено от движещи
се върху повърхността превозни средства. Тя се прове-
рява периодично, както е описано в т. 1.5.
4.2. От повърхността трябва да се отстраняват раз-
пръснатите боклуци или прах, които могат да причинят
чувствително намаляване на ефективната дълбочина
на текстурата. За отстраняване на леда се допуска из-
ползването на сол. Солта може да промени временно
или дори постоянно покритието, така че да увеличи
нивото на шума и следователно нейната употреба не се
препоръчва.
4.3. При необходимост от пренастилане на изпитва-
телния участък обикновено е достатъчно да се подмени
покритието само в лентата (с широчина 3 m, както е
показано на фиг. 1), по която се движат превозните сред-
ства. Това е възможно, ако зоната за изпитване извън