Държавен вестник, бр. 10, 2015 г., стр. 27

БРОЙ  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  27  
2012 г. Постигането на нивата на енергопотреб-
ление по скалата е свързано с прецизна оценка 
на инвестициите за подобряване на енергийната 
ефективност, които не трябва да надхвърлят при-
ходите от осъщественото енергоспестяване и ед-
новременно с това да гарантират целесъобразен 
срок на възвръщаемост на вложените средства. 
Такава оценка – за целесъобразността на инвес-
тициите за енергоспестяване, включва оценка 
на пакети от енергоспестяващи мерки в различ-
ни комбинации и определяне на икономически 
най-изгодния пакет за достигане на минимално-
то изискване – клас „С“ на енергопотребление в 
съществуваща жилищна сграда. Концепцията за 
ефективност на разходите е заложена по катего-
ричен начин и в легалната дефиниция на поня-
тието „Енергийна ефективност в сгради“ – това е 
осигуряването и поддържането на нормативните 
параметри на микроклимата в сградите, тяхно-
то топлосъхранение и икономията на енергийни 
ресурси за нуждите на сградите, с минимални 
финансови разходи (§ 1, т. 1а от допълнителните 
разпоредби на ЗЕЕ).
Анализът на възможностите за използване на 
енергията от възобновяеми източници за потреб-
ностите на сградата от енергия е част от тази 
оценка, т.е. част от обследването за енергийна 
ефективност. Енергийното обследване трябва да 
докаже ефект на енергоспестяване при включва-
не на възобновяем източник на енергия в енер-
гийния баланс на сградата. В случай че ефектът 
е количествено доказан с инженерните изчис-
ления, а инвестицията за ВЕИ – икономически 
обоснована, мярката за генериране на енергия 
от възобновяем източник се комбинира с други 
мерки, като се оценява кой е икономически най-
изгодният пакет, с който може да се достигне 
нормативното изискване за годишен разход на 
енергия.
При реконструкция, основно обновяване, ос-
новен ремонт или преустройство на съществува-
щи сгради, в т.ч. жилищни, въз основа на анализа 
се въвеждат в експлоатация инсталации за произ-
водство на енергия от възобновяеми източници, 
когато това е технически възможно и икономи-
чески целесъобразно.
Техническите възможности включват:
1) централизирано отопление, използващо би-
омаса или геотермална енергия;
2) индивидуални съоръжения за изгаряне на 
биомаса с ефективност на преобразуването най-
малко 85 на сто при жилищни и търговски сгра-
ди и 70 на сто при промишлени сгради;
3) слънчеви топлинни инсталации;
4) термопомпи и повърхностни геотермални 
системи и други приложими технологии.
Изискванията и последователността на стъп-
ките при определяне на необходимите параметри 
и показатели по отношение на енергийната ефек-
тивност се прилагат при проектирането на нови, 
както и при реконструкции и обновяване на съ-
ществуващи сгради. Специфичното при същест-
вуващите сгради е, че процесът стартира с въз-
лагане на обследване за енергийна ефективност по 
реда на Наредба № 16-1594 от 2013 г. за обследване 
за енергийна ефективност, сертифициране и оценка 
на енергийните спестявания на сгради, издадена на 
основание на ЗЕЕ. 
Обследването за енергийна ефективност е 
процес, основан на систематичен метод за опре-
деляне и остойностяване на енергийните пото-
ци и разходи в сградите, определящ обхвата на 
технико-икономическите параметри на мерките 
за повишаване на енергийната ефективност. Из-
вършва се от консултанти (юридически лица) с 
право да извършват такава дейност и вписани по 
реда на ЗЕЕ в публични регистри в АУЕР. 
Важно е да се отбележи, че избраният пакет 
от приоритетни енергоспестяващи мерки, пред-
ложени с енергийното обследване и съдържащи 
технически параметри на показателите за разход 
на енергия, по същество представлява технико-
икономическото задание за възлагане и разработ­
ване на инвестиционен строителен проект. Това 
означава, че за да се гарантира на това място 
осъществяването на правилна нормативна връзка 
между ЗЕЕ и ЗУТ, съответно правилна взаимо-
връзка между действията на отделните участници 
в процеса по обновяване на сградите, в техниче-
ските спецификации за провеждане и възлагане 
на обществени поръчки за проектиране и строи-
телство следва да бъдат заложени именно техни-
ческите параметри от енергийното обследване, с 
които е изчислен енергоспестяващият и еколо-
гичният ефект от прилагане на всяка мярка от 
предложения като разходно най-ефективен пакет.
Проектантът, съответно консултантът, или 
общинската администрация – в зависимост от 
категорията на строежа съгласно чл. 137 ЗУТ, е 
компетентен/а да реши дали предложените енер-
госпестяващи мерки попадат в обхвата на дефи-
нициите на реконструкция, модернизация, ос-
новно обновяване или основен ремонт, за които 
е необходимо разрешение за строеж, съответно 
разрешение или удостоверение за въвеждане в 
експлоатация. 
Необходимо е да се има предвид, че норма-
тивната уредба търпи изменения и динамично 
се хармонизира с европейското право. Предвид 
това нейното проследяване, познаване и правил-
но прилагане се превръща в ключов фактор за 
безпрепятствено реализиране на програми и про-
екти. Важно е да се отбележи, че в съответствие 
с Директива 2010/31/ЕС в ЗЕЕ беше определен 
количествен измерител на понятието „основен ре-
монт“ и на основание т. 21д от § 1 от допълнител-
ните разпоредби на ЗЕЕ „Основен ремонт“ е ре-
монт на сграда, който обхваща над 25 % от площ­
та на външните ограждащи елементи на сградата. 
Въведената легална дефиниция по смисъла на 
ЗЕЕ значително улеснява общинските власти, 
проектантите и консултантите при определяне на 
обхвата за основен ремонт и прилагане на разпо-
редбите на ЗУТ, съгласно който за извършване 
на дейности по основен ремонт се изисква да се 
издаде строително разрешение. Необходимо е да 
се има предвид и че по смисъла на ЗЕЕ: 
„Програми за повишаване на енергийната 
ефективност“ са дейности и мерки, насочени към 
групите крайни потребители на енергия, които