Държавен вестник, бр. 68, 2002 г., стр. 60

С Т Р .  60
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
(i) са липсвали по време на съдебното произ-
водство и тази липса не се дължи изцяло или
отчасти на страната, която подава искането; и
(ii) са дотолкова важни, че ако са били пред-
ставени по време на съдебното производство,
това вероятно би довело до различна присъда;
(b) тогава е установено, че решаващи дока-
зателства, които са взети предвид по време на
съдебното производство и върху които се осно-
вава присъдата, са неистински, подправени или
фалшифицирани;
(c) един или повече съдии, които са участва-
ли в произнасянето на присъдата или в потвър-
ждаването на обвиненията, е извършил по това
дело тежка простъпка или тежко нарушение на
задълженията, чиято степен оправдава отстра-
няването на този съдия или съдии от длъжност
в съответствие с чл. 46.
2. Апелативният състав отхвърля искането,
ако установи, че то е неоснователно. Ако при-
еме искането за основателно, той в зависимост
от случая може:
(а) повторно да свика първоначалния съдо-
производствен състав;
(b) да конституира нов съдопроизводствен
състав; или
(c) да си запази компетентността по въпроса,
с цел след изслушване на страните по реда,
определен в Правилника за процедурата и до-
казването, да се произнесе дали решението тряб-
ва да бъде преразгледано.
Член 85
Обезщетение за арестувания или осъдения
1. Всеки, който е станал жертва на неправо-
мерно арестуване или задържане, разполага с
право на обезщетение, което подлежи на из-
пълнение.
2. Когато едно лице е осъдено за престъпле-
ние с влязла в сила присъда, а впоследствие
присъдата му бъде отменена, тъй като нови или
новооткрити доказателства убедително доказ-
ват, че има съдебна грешка, лицето, пострада-
ло от наказанието вследствие на тази присъда,
се обезщетява в съответствие със закона, освен
ако бъде установено, че несвоевременното раз-
криване на неизвестния факт изцяло или отчас-
ти се дължи на самото лице.
3. По изключение, когато Съдът установи
решаващи факти, които доказват тежка и явна
съдебна грешка, той по своя преценка може да
присъди обезщетение според критериите, уста-
новени в Правилника за процедурата и доказ-
ването, на лице, което е освободено от задър-
жане след оправдателна присъда или прекратя-
ване на производството на това основание.
ЧАСТ 9. МЕЖДУНАРОДНО СЪТРУДНИ-
ЧЕСТВО И СЪДЕБНА ПОМОЩ
Член 86
Общо задължение за сътрудничество
Държавите—страни по статута, в съответс-
твие с разпоредбите на този статут са длъжни
да оказват пълно сътрудничество на Съда при
разследването и наказателното преследване на
престъпленията от компетентността на Съда.
Член 87
Молби за сътрудничество: общи положения
1. (a) Съдът има правомощието да отправя
молби за сътрудничество до държавите—стра-
ни по статута. Молбите се предават по дипло-
матически път или чрез всяко друго подходящо
средство, определено от всяка държава—стра-
на по статута, при ратифицирането, приемане-
то, одобряването или присъединяването към
статута.
Всяка държава—страна по статута, може да
прави последващи промени в определените сред-
ства в съответствие с Правилника за процеду-
рата и доказването.
(b) При нужда, без да се засягат разпоредби-
те на буква (a), молбите могат да бъдат отпра-
вяни чрез Международната организация на кри-
миналната полиция или чрез друга подходяща
регионална организация.
2. Молбата за сътрудничество и всички до-
кументи в нейна подкрепа се представят в пре-
вод или придружени от превод на официален
език на замолената държава или на един от
работните езици на Съда в съответствие с избо-
ра, направен от тази държава при ратифицира-
нето, приемането, одобрението или присъеди-
няването.
Впоследствие този избор може да бъде про-
менен в съответствие с Правилника за процеду-
рата и доказването.
3. Замолената държава смята за поверител-
на всяка молба за сътрудничество и документи-
те в нейна подкрепа, освен ако разкриването
им е нужно за изпълнение на молба.
4. Във връзка с всяка молба за помощ, пред-
ставена по част 9, Съдът може да предприеме
мерки, включително за защита на информаци-
ята, които са нужни за гарантиране на безопас-
ността или физическото или психическото здра-
ве на жертвите, потенциалните свидетели и се-
мействата им. Съдът може да поиска всяка ин-
формация, която се предоставя на разположе-
ние в съответствие с част 9, да бъде предоставе-
на и третирана по начин, при който се защитава
безопасността и физическото и психическото
здраве на жертвите, потенциалните свидетели
и семействата им.
5. (a) Съдът може да покани всяка държава,
която не е страна по този статут, да окаже по-
мощ по тази част на основата на договореност
ad hoc, споразумение с такава държава или на
друга подходяща основа.
(b) Когато държава, която не е страна по
този статут и е постигнала договореност ad hoc
или е сключила споразумение със Съда, не ока-
же сътрудничество по молби, отправени на ос-
нование тази договореност или споразумение,
Съдът може да уведоми Събранието на държа-
вите—страни по статута, или Съвета за сигур-
ност, ако въпросът бъде отнесен до Съда от
съвета.
6. Съдът може да поиска от всяка междупра-
вителствена организация да предостави инфор-
мация или документи. Съдът може да отправи
молба и за други форми на сътрудничество и