Държавен вестник, бр. 103, 2016 г., стр. 9

БРОЙ  103	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
3. за много високо ниво на заплаха – „Пър-
во ниво“ – всички елементи на заплаха са 
налични в страната или в непосредствено 
съседство и е налице висок риск от извърш-
ване на терористичен акт.
Чл. 20. (1) За определяне нивото на готов-
ност на компетентните органи за противодей-
ствие на тероризма, в зависимост от нивото 
на заплаха, се определят следните степени 
на готовност:
1. „Зелена степен“ – постоянна готовност;
2. „Жълта степен“ – предупреждение;
3. „Оранжева степен“ – повишена готов-
ност;
4. „Червена степен“ – реагиране.
(2) Мерките, които се прилагат за отделните 
степени на готовност, са:
1. за „Зелена степен“ – превантивна дейност 
с цел намаляване на риска от извършване на 
терористичен акт;
2. за „Жълта степен“ – наблюдение на 
конкретни параметри на средата за сигурност 
и готовност за прилагане на допълнителни 
мерки за сигурност;
3. за „Оранжева степен“ – привеждане в 
действие на специфични мерки за сигурност;
4. за „Червена степен“ – незабавно въвеж-
дане в действие на плановете за противодей-
ствие на тероризма.
Чл. 21. В случай на заплаха от терорис-
тичен акт ръководителят на Националния 
оперативен щаб оценява нивото на заплаха и 
със заповед определя степента на готовност, 
в която следва да преминат министерства, 
ведомства, области, общини и обекти.
Чл. 22. (1) Плановете по чл. 16, т. 6 се из-
готвят на национално, областно и общинско 
ниво и съдържат мерки за:
1. оповестяване и информиране;
2. координиране на действията на компе-
тентните държавни и местни органи;
3. реагиране и управление на силите и 
средствата за предотвратяване и пресичане 
на извършването на терористичен акт;
4. разпределението на задълженията и 
отговорните органи и лица за изпълнение на 
предвидените мерки;
5. преодоляване на последиците при из-
вършен терористичен акт.
(2) Областният управител организира 
разработването на областен план за противо-
действие на тероризма и го утвърждава след 
съгласуване с директорите на съответната 
териториална дирекция на ДАНС и съответ-
ната областна дирекция на МВР.
(3) Кметът организира разработването на 
общински план за противодействие на теро-
ризма и го внася за приемане от общинския 
съвет след съгласуване с директорите на съ-
ответната териториална дирекция на ДАНС 
и на съответната областна дирекция на МВР.
(4) Плановете по чл. 16, т. 6, с изключение 
на плановете на Държавна агенция „Разуз-
наване“, Националната служба за охрана и 
служба „Военна информация“ към министъра 
на отбраната, се съгласуват с МВР и ДАНС.
(5) Ръководителите на стратегическите 
обекти, които са от значение за националната 
сигурност, изготвят планове за действие при 
заплаха от терористичен акт или при извър-
шен терористичен акт, които се съгласуват с 
МВР и ДАНС, с изключение на плановете за 
стратегическите обекти на Държавна агенция 
„Разузнаване“, Националната служба за охрана 
и служба „Военна информация“ към министъра 
на отбраната. В плановете задължително се 
включват мерки за информационна защита.
Чл. 23. (1) Собственици и ползватели на 
сгради и съоръжения за обществено обслуж-
ване, представляващи строежи първа, втора 
и трета категория по чл. 137 от Закона за 
устройство на територията, както и инсти-
туции в предучилищно, училищно и висше 
образование и детски ясли от по-ниска ка-
тегория разработват и прилагат мерки за 
противодействие на тероризма.
(2) Видовете обекти по ал. 1, минималните 
изисквания към мерките и редът за упраж-
няване на контрол се определят с наредба, 
издадена от министъра на вътрешните работи 
и председателя на ДАНС.
Чл. 24. (1) По отношение на лице, за което 
са налице данни, от които може да се направи 
обосновано предположение, че осъществява 
дейност, представляваща заплаха от терори-
зъм, може да се прилагат превантивни мерки.
(2) Мярката по ал. 1 се взема с цел да се 
предотврати участието на лицето в терори-
зъм, както и да се предотврати опасността от 
извършване на терористичен акт.
Чл. 25. (1) Превантивните мерки са:
1. забрана за промяна на местоживеенето 
без разрешение;
2. забрана за напускане на страната без 
разрешение;
3. забрана за посещаване на определени 
места, райони и обекти без разрешение;
4. забрана за напускане на определено 
населено място без разрешение;
5. забрана за осъществяване на контакт с 
определени лица без разрешение;
6. периодично явяване в районно управле-
ние на МВР и подписване пред полицейски 
служител;
7. отнемане на паспорти или заместващи 
ги документи и забрана за издаване на нови.
(2) Периодичността на явяването по ал. 1, 
т. 6 се определя от органа, издал заповедта 
за прилагане на мярката, но не може да е 
по-голяма от веднъж седмично.
(3) Ръководителят на структурата, която 
осъществява контрола по изпълнение на 
мярката по ал. 1, т. 6, уведомява съответното