Държавен вестник, бр. 22, 2007 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  22
Чл. 11. (1) Без да се нарушават разпоредбите
по тази наредба, при наличие на съмнение за
неспазване на ветеринарното законодателство
или относно идентичността на животното, ОВЛ
извършва всички ветеринарни проверки, които
счете за необходими.
(2) За неспазване на изискванията по тази
наредба и особено когато се установи, че сер-
тификатите или другите документи не отгова-
рят на действителното състояние на животни-
те, че идентификационната маркировка не
отговаря на нормативните изисквания, че жи-
вотните не са представени на ГИВП или че не
са изпратени на първоначално предвиденото
местоназначение, виновните лица се наказват
съгласно административно-наказателните раз-
поредби по ЗВД.
Чл. 12. (1) Когато при проверките по тази
наредба се установи, че животно не отговаря на
изискванията на нормативната уредба на Общ-
ността или на националните изисквания, кога-
то в Общността няма хармонизирани такива,
или в случай на допусната друга нередност, ОВЛ
след консултации с вносителя или с негов пред-
ставител по отношение на цялата пратка реша-
ва въпросите относно:
1. подслона, храната и предоставянето на вода
на животните и в случай на необходимост пола-
гане на други грижи;
2. в зависимост от случая поставянето им
под карантина или изолиране на пратката;
3. препращането на пратката в срок, опре-
делен от НВМС, извън териториите на ЕС,
когато състоянието на животните или изиск-
ванията за хуманно отношение към тях поз-
воляват това.
(2) В случая по ал. 1, т. 3 ОВЛ на ГИВП:
1. уведомява другите ГИВП съгласно ал. 4,
че пратката не е била приета, като посочва
причините за това;
2. анулира сертификата или ветеринарния
документ, съпровождащ неприетата пратка, по
правила, одобрени от ЕК;
3. информира ЕК през периоди, определени
със заповед на генералния директор на НВМС,
за естеството и честотата на констатираните
нарушения.
(3) В случаите, когато препращането на прат-
ката е невъзможно, особено поради съображе-
ния, свързани с хуманното отношение към жи-
вотните, ОВЛ:
1. след предварителното съгласие на НВМС
и след предкланичен преглед разрешава клане-
то на животните за консумация на месото им от
хора при спазване на правилата в тази област;
2. разпорежда клане на животните с цел,
различна от посочената в т. 1, или унищожава-
не на кланичните трупове, като посочва усло-
вията за контрол на употребата на получените
продукти. Разпореждането се връчва на вноси-
теля или на негов представител.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба информира ЕК за всички случаи, при
които се прилагат действията, по реда на ал. 3.
(5) За изпълнение на мерките по ал. 1—4,
включително и тези за унищожаване на прат-
ката или използване на месото за други цели,
вносителят или неговият представител запла-
ща такса съгласно Тарифата за таксите, която
се събира от НВМС по ЗВД, която покрива
направените разходи.
(6) Приходите от реализацията на продукти-
те по ал. 3 се предоставят на собственика на
животните или на негов представител след при-
спадане на направените разходи.
(7) Националната ветеринарномедицинска
служба спазва всички правила, одобрени от ЕК,
по прилагането на този член.
(8) Уведомяването на компетентните орга-
ни на държавите членки, на ГИВП и на ЕК се
осъществява чрез системата за обмяна на ин-
формация между ветеринарните органи.
(9) Националната ветеринарномедицинска
служба съобщава всяка информация, с която
разполага, отнасяща се до взаимното сътруд-
ничество между административните органи на
държавите членки и сътрудничеството между
тях и ЕК с цел осигуряване на правилното при-
лагане на ветеринарното законодателство.
Чл. 13. Националната ветеринарномедицин-
ска служба представя в ЕК план, с който се ус-
тановяват процедурите за извършване на про-
верки при внасяне на животни от трети страни
в някои части от териториите на Общността, в
които има природни ограничения, специфични
за тези територии, включително тяхната отда-
леченост от основната част на съответната те-
ритория на Общността. Тези планове съдържат
мерки за предотвратяване на възможността
животни, предназначени за тези територии, или
получени от тях продукти да бъдат изпратени в
други части от територията на Общността.
Чл. 14. (1) С оглед извършване на проверки-
те, посочени в Наредба № 34 от 2006 г. за изис-
кванията за извършване на проверки на живот-
ни, зародишни продукти, странични животин-
ски продукти и продукти, получени от тях, при
обмен между Република България и държави-
те—членки на Европейския съюз, внесените
животни се идентифицират и регистрират на
мястото, за което са предназначени, по реда на
Наредба № 61 от 2006 г. за условията и реда за
идентификация на животните, регистрация на
животновъдните обекти и достъпа до базата
данни за идентифицираните животни и регист-
рираните обекти (ДВ, бр. 47 от 2006 г.), а кога-
то са поставени под карантина—след изтичане
на карантинния период.
(2) Не подлежат на идентификация и регис-
трация животните, предназначени за клане, и
регистрираните еднокопитни.
(3) Идентификацията на животните и мар-
кирането на животните за клане се извършват
съгласно правилата, одобрени от ЕК.
Чл. 15. (1) При внасяне и транзитно преми-
наване на животни НВМС събира такси в раз-
мер, определен в Тарифата за таксите, които се
събират от НВМС по ЗВД.