Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
1. Развитие на водния сектор при запазване 
на съществуващите реалности
2. Развитие на водния сектор при засилване 
ролята на публичните власти
3. Развитие на водния сектор при засилване 
ролята на частната инициатива
Направените обсъждания с различни заинте­
ресовани страни дадоха възможност от посоче­
ните алтернативи да се предпочете алтернатива 
2, която да определя облика на Стратегията 
за развитие на водния сектор в средносрочен 
и дългосрочен план. Засилването ролята на 
публичните власти ще осигури политическа 
поддръжка и институционална отговорност 
за развитието на водната инфраструктура, ко­
ето е от изключително критична важност за 
населението и икономиката. Разширяването 
на отговорностите на публичните власти има 
различни измерения, но основните се свеждат 
до следното: 
– всички важни решения за поддържането, 
обновяването и развитието на инфраструктурата 
във водния сектор (ВиК, защита от наводнения, 
хидромелиорации и хидроенергетиката) ще се 
вземат от публичните власти, а не както е преоб­
ладаващият случай в момента – от търговските 
дружества, отговорни за тяхната експлоатация;
– цялата инфраструктура във водния сектор, 
от обществен интерес, ще бъде публична дър­
жавна или публична общинска собственост, без 
възможност за промяна на собствеността, за 
разлика от ситуацията в момента, което поз­
волява важни за обществото водностопански 
съоръжения да са в активите на търговските 
дружества с възможността да бъдат прива­
тизирани; изключение от това правило ще е 
водната инфраструктура на частни търговски 
дружества (например собствени пречиствателни 
съоръжения за отпадъчни води и инфраструк­
турата към тях, собствени сондажи), както и 
предоставените на сдруженията за напояване 
съоръжения;
– всяко съоръжение от инфраструктура във 
водния сектор ще бъде идентифицирано като 
собственост и задължително с оператор за 
експлоатация и поддръжка.
Избраната алтернатива се стреми чрез пла­
вен преход и вземане на решения, почиващи 
на оценката и мониторинга на вече предпри­
етите действия, да реши идентифицираните 
проблеми. Поради тази причина първоначално 
планираните действия в краткосрочен аспект 
са ясно и точно регламентирани, а последва­
щите такива в средносрочна и дългосрочна 
перспектива са щриховани в по-общ план, 
тъй като са зависими от постигнатия напре­
дък и нуждата от предприемането на повече 
или по-малко радикални промени в бъдеще. 
Философията на промените във времето 
предполага осъществяване на формулираните 
действия и осъществяване на детайлна оценка 
на постигнатия напредък и перспективите за 
развитие в бъдеще през 2017 г. В зависимост 
от изводите от тази оценка развитието на вод­
ния сектор може да продължи без съществени 
промени, ако резултатите и перспективите са 
добри, или ще се предприемат по-сериозни 
коригиращи мерки. 
7. СТРАТЕГИЯ ЗА РАЗВИТИЕ
Основните характеристики за бъдещото 
развитие на водния сектор са представени в 
следната последователност:
• Планиране
• Институционална рамка 
• Отношения на собственост
• Финансова и ценова политика
• Информация и публичност
7.1. Планиране
Основа на новата политика във водния 
сектор ще е планирането на мерките, като се 
използва итеративният подход. Планирането ще 
се осъществява както в териториален разрез, 
така и по отношение развитието на отделните 
водностопански отрасли, оказващи услуги за 
населението и бизнеса в страната. 
В териториален разрез ще се спазва следната 
йерархия на плановите документи:
– Национална стратегия за управление и 
развитие на водния сектор
– ПУРБ
– Планове за управление на риска при на­
воднения като част от ПУРБ
– Регионални генерални планове
– Генерални планове за агломерации над 
10 000 е.ж.
Всеки един от тези планови документи ще 
определя необходимите мерки, включително 
инвестиции, и възможните източници на фи­
нансиране. 
Други планови документи, като например 
Черноморска и Дунавска стратегия, Стратегията 
за развитие на дейностите, свързани с отдаването 
на минералните води, също ще бъдат част от 
планирането във водния сектор.
НСУРВС следва да постави жалоните за раз­
витие на водния сектор. Поради факта, че към 
настоящия момент има изработени ПУРБ, то 
Националната стратегия следва да интегрира в 
себе си идентифицираните в ПУРБ мерки, като 
се фокусира в приоритетизация на предложени­
ята и идентифициране на други мерки, които 
да решават междусекторни взаимоотношения 
и общонационални въпроси, останали извън 
обхвата на ПУРБ. Националната стратегия 
следва да предлага стратегическа алтернатива 
за развитие на сектора, съобразявайки се с на­
личните ресурси и общонационалните интереси.
Плановете за управление на речните басейни 
следва да се превърнат в планов инструмент 
с практическа стойност, тоест, заложените в 
тях мерки да са точно адресирани и финан­
сово обвързани. ПУРБ следва да бъдат акту­
ализирани след изготвянето на генералните