Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 37

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  37  
на подсъдността, въведена с чл. 411а, ал. 1 
и 2 НПК, компетентен да разглежда дела­
та за престъпления, изброени в посочената 
разпоредба, е единствено специализираният 
наказателен съд, а не общите съдилища, в 
които са образувани делата. Проверката дали 
делото е подсъдно на съда се извършва от 
съдията-докладчик след образуването му от 
председателя на съда съгласно чл. 248, ал. 2, 
т. 1 НПК, която проверка може да бъде извър­
шена до даване ход на съдебното следствие. 
Оспорената разпоредба с оглед изложеното 
не нарушава принципа на правовата държа­
ва по чл. 4, ал. 1 от Конституцията, защото 
осигурява правната сигурност чрез разглеж­
дане от специализирания наказателен съд на 
подсъдните му дела.
І.10. Относно искането за установяване на 
несъответствие на оспорените разпоредби 
относно създаването на специализираните 
наказателни съдилища и специализираните 
прокуратури с общопризнатите норми на между­
народното право и с международните договори, 
по които България е страна
В искането се твърди, че голяма част от 
ЗИДЗСВ и ЗИДНПК не съответства на чл. 10 
и 11 от Всеобщата декларация за правата 
на човека, съгласно която „всеки човек има 
право при пълно равенство на справедливо 
и публично разглеждане на неговото дело 
от независим и безпристрастен съд за уста­
новяване на неговите права и задължения“; 
на чл. 14 от Международния пакт за граж­
дански и политически права, съгласно който 
„всички лица са равни пред съдилищата и 
трибуналите и всяко лице има право при 
разглеждане на каквото и да е наказателно 
обвинение срещу него или при оспорване на 
правата и задълженията в граждански процес 
на справедливо и публично разглеждане на 
делото от компетентен, независим и безпри­
страстен съд, установен със закон“ и на чл. 6, 
ал. 1 КЗПЧОС, който предвижда правото „на 
всяко лице при наличието на каквото и да е 
наказателно обвинение срещу него, на спра­
ведливо и публично гледане на неговото дело 
в разумен срок от независим и безпристрастен 
съд, създаден в съответствие със закона“.
Вносителите на искането не са конкрети­
зирали кои точно от оспорените разпоредби 
не съответстват на посочените общопризнати 
норми на международното право, съдържащи 
се във Всеобщата декларация за правата на 
човека, и на международните договори, по 
които България е страна – Международния 
пакт за граждански и политически права и 
КЗПЧОС, както и не е посочено в какво се 
изразява несъответствието. От искането може 
да се направи извод, че специализираният 
наказателен съд, който според вносителите 
е извънреден съд, няма да бъде независим 
и безпристрастен съд с пълни гаранции за 
защита правата на подсъдимия. 
Конституционният съд намира, че за ос­
порените норми, за които по-горе в мотивите 
не установява противоконституционност, не 
е налице и несъответствие с общопризнати 
норми на международното право и с между­
народните договори, на които се позовават 
вносителите на искането.
Създаването на специализиран наказателен 
съд, който да разглежда дела за определени 
престъпления, различни от делата за прес­
тъпления, подсъдни на общите наказателни 
съдилища, само по себе си не противоречи 
на посочените международни актове. В съз­
даването на специализиран наказателен съд, 
различен от съдилищата, които разглеждат 
мнозинството от наказателните дела, няма 
никакво противоречие с изискванията на 
КЗПЧОС, тъй като разпределянето на под­
съдността на делата за различните престъ­
пления между различните съдилища е обща 
характеристика на съответната правна сис­
тема. Този подход е допустим от КЗПЧОС и 
имплицитно се признава в чл. 2 от Протокол 
7 към Конвенцията. 
Използването на специализиран наказа­
телен съд не противоречи на европейските 
стандарти. На законово ниво уредбата на 
новосъздадените специализирани структури 
в съдебната власт отговаря на изисквани­
ята на чл. 6, ал. 1 КЗПЧОС. Както сочи и 
Венецианската комисия в становището си, 
конституирането на специализиран съд може 
да породи трудности със спазване на изисква­
нията за независимост и безпристрастност, 
поради което винаги трябва да са изпълнени 
всички аспекти на правото на справедлив 
процес по чл. 6 КЗПЧОС. Специализираният 
наказателен съд отговаря на изискванията за 
редовен съд, който да бъде независим и без­
пристрастен, тъй като е създаден със закон, 
прилага същото материално и процесуално 
право като останалите съдилища и съдиите 
в него се назначават съобразно условията 
и реда, предвидени за останалите съдии, 
което е гаранция за тяхната независимост 
по смисъла на чл. 6 КЗПЧОС. Точното и 
еднакво прилагане на законите по делата, 
разглеждани от специализирания наказате­
лен съд, е гарантирано и от факта, че като 
касационна инстанция действа Върховният 
касационен съд.
По тези съображения, след като упражни 
правомощието си по чл. 149, ал. 1, т. 4 от 
Конституцията, съдът намира искането за 
неоснователно.