Държавен вестник, бр. 88, 2003 г., стр. 3

Б Р О Й  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
УКАЗ № 440
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за далекосъобщенията, приет от ХХХIX
Народно събрание на 23 септември 2003 г.
Издаден в София на 3 октомври 2003 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за далекосъобщенията
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. (1) Този закон урежда обществените
отношения, свързани с осъществяване на дале-
косъобщения.
(2) Далекосъобщения са пренасяне, излъчва-
не, предаване или приемане на знаци, сигнали,
писмен текст, изображения, звук или съобще-
ния от всякакъв вид чрез проводник, радиовъл-
ни, оптична или друга електромагнитна среда.
(3) Далекосъобщителна дейност е осъщест-
вяване на далекосъобщения чрез далекосъоб-
щителни мрежи и/или чрез предоставяне на
далекосъобщителни услуги.
Чл. 2. Целта на този закон е да се осигурят
предпоставки за:
1. развитие на далекосъобщителния пазар,
създаване на условия за равнопоставеност на
операторите и насърчаване на конкуренцията
между тях;
2. гарантиране на свободата и тайната на
съобщенията;
3. защита на интересите на потребителите
на далекосъобщителни услуги;
4. предоставяне на универсална далекосъоб-
щителна услуга;
5. ефективно използване на ограничен ресурс;
6. защита на обществения интерес и осигу-
ряване на националната сигурност и отбраната
на страната.
Чл. 3. Обществените отношения, свързани с
осъществяване на далекосъобщения, се уреж-
дат при спазване на следните принципи:
1. законоустановеност;
2. ефективност, прозрачност и равнопоста-
веност;
3. предвидимост, пропорционалност и обек-
тивност;
4. обществено обсъждане;
5. свеждане на регулаторното въздействие до
минимално необходимото.
Чл. 4. Обществените отношения, свързани с
осъществяване на далекосъобщения за граж-
дански нужди, се регулират от държавата чрез
независим специализиран държавен орган по
реда на този закон.
Чл. 5. (1) Този закон не се прилага за осъ-
ществяване на далекосъобщителни дейности за
собствени нужди на Министерството на отбра-
ната, Министерството на вътрешните работи,
Националната служба за охрана и Национална-
та разузнавателна служба, както и по отноше-
ние на вътрешното разпределение на честотите
и определянето на повиквателните знаци за
техните служебни радиовръзки.
(2) Ведомствата и службите по ал. 1 използ-
ват обществените далекосъобщителни мрежи
и услуги по реда на този закон.
Г л а в а  в т о р а
УПРАВЛЕНИЕ НА ДАЛЕКОСЪОБЩИТЕЛ-
НИТЕ ДЕЙНОСТИ
Раздел I
Общи разпоредби
Чл. 6. Управлението на далекосъобщител-
ните дейности се осъществява от Министерския
съвет, от Съвета по националния радиочесто-
тен спектър и от министъра на транспорта и
съобщенията.
Чл. 7. (1) Министерският съвет определя
държавната политика в далекосъобщенията,
като приема секторна политика и я обнародва
в “Държавен вестник”.
(2) Секторната политика съдържа стратеги-
ята, принципите и етапите на развитие в дале-
косъобщенията.
(3) Секторната политика се актуализира
периодично.
Чл. 8. (1) Министерският съвет приема дър-
жавна политика по планиране и разпределение
на радиочестотния спектър и я обнародва в
“Държавен вестник”.
(2) Министерският съвет приема Национа-
лен план за разпределение на радиочестотния
спектър на радиочестоти и радиочестотни лен-
ти за граждански нужди, за нуждите на нацио-
налната сигурност и отбраната, както и за съв-
местно ползване между тях, и го обнародва в
“Държавен вестник”.
Раздел II
Съвет по националния радиочестотен спектър
Чл. 9. (1) Съветът по националния радио-
честотен спектър към Министерския съвет,
наричан по-нататък “съвета”, изготвя и след
обществено обсъждане предлага за приемане
от Министерския съвет на държавната полити-
ка по планиране и разпределение на радиочес-
тотния спектър и осъществява провеждането є.
(2) В съвета участват като членове предста-
вители на Министерството на финансите, Ми-
нистерството на икономиката, Министерство-
то на транспорта и съобщенията, Министерст-
вото на отбраната, Министерството на вътреш-
ните работи, Комисията за регулиране на съоб-
щенията, Националната служба за охрана и
Националната разузнавателна служба.