Държавен вестник, бр. 12, 2014 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
като основен пакет, гарантиран от бюджета 
на НЗОК. Изречение второ на ал. 2 от чл. 45 
разпорежда, че основният пакет се определя с 
наредба на министъра на здравеопазването. В 
изпълнение на това си правомощие от страна 
на министъра е издадена Наредба № 40 от 
24.11.2004 г. на министъра на здравеопазването 
за определяне на основния пакет на здравни 
дейности, гарантирани от бюджета на НЗОК 
(ДВ, бр. 112 от 2004 г.), която включва и ос-
порените т. 5 от приложение № 8а и т. 5 от 
приложение № 9а към разпоредбата на член 
единствен. 
Член 30, ал. 3 от Закона за здравето разпо-
режда, че условията, редът и финансирането 
за извършване на профилактичните прегле-
ди и диспансеризацията, както и списъкът 
на заболяванията, при които се извършва 
диспансеризация, се определят с наредба на 
министъра на здравеопазването. В изпълне-
ние на това законово правомощие е издадена 
Наредба № 39 от 16.11.2004 г. на министъра 
на здравеопазването за профилактичните 
прегледи и диспансеризацията (ДВ, бр. 106 
от 2004 г.), която включва и оспорената ал. 5 
на чл. 2.
Тълкуването на посочените разпоредби 
налага извода, че министърът на здраве­
опазването притежава следните правомощия: 
1. По силата на чл. 30, ал. 3 ЗЗ да определя 
условията и реда за извършване на диспан-
серизация, както и да определя списъка на 
заболявания, за които се извършва диспан-
серизация. 
2. По силата на чл. 45, ал. 1 и 2 ЗЗО да 
определя основния пакет от медицинската по-
мощ, която се заплаща от бюджета на НЗОК. 
С оглед на това следва да бъде прието, че 
издавайки оспорените разпоредби, министърът 
на здравеопазването е действал в рамките 
на своите законово установени правомощия, 
а оплакванията на жалбоподателите, че е 
нарушил същите и регулирал и вторични об-
ществени отношения, за които не разполагал 
с правомощия, са неоснователни и следва да 
бъдат оставени без уважение. 
В писмената защита на пълномощниците 
на жалбоподателите д-р Рали Петров Димит­
ров и д-р Гергана Костадинова Прокопиева 
се правят оплаквания за нарушаване на ад-
министративнопроизводствените правила при 
приемане на разпоредбите. Подобно оплакване 
не се съдържа в жалбата, но с оглед на разпо-
редбата на чл. 196 във връзка с чл. 168, ал. 1 
АПК то следва да бъде разгледано. Според 
същото в хода на производството ответни-
кът не е ангажирал доказателства, че при 
издаване на оспорените разпоредби е спазил 
административнопроизводствените правила 
по глава V, раздел ІІІ от АПК във връзка със 
субсидиарното приложение на нормите от 
глава ІІІ от Закона за нормативните актове 
(ЗНА). Излагат се доводи, че по представе-
ната по делото административна преписка 
не съдържат доказателства за спазване на 
процедурата по чл. 77 АПК за съгласуване 
на проекта на Наредбата за изменение и до-
пълнение на Наредба № 40.
Направеното оплакване е неоснователно. 
Съгласно чл. 77 АПК компетентният орган 
издава нормативния административен акт, след 
като обсъди проекта заедно с представените 
становища, предложения и възражения. В този 
смисъл е и разпоредбата на чл. 26, ал. 2 ЗНА, 
която изисква преди внасянето на проект за 
нормативен акт за издаване или приемане от 
компетентния орган съставителят на проекта 
да го публикува на интернет страницата на 
съответната институция заедно с мотивите, 
съответно доклада, като на заинтересованите 
лица се предоставя най-малко 14-дневен срок 
за предложения и становища по проекта.
От данните по административната пре-
писка се установява, че проектът за изме-
нение на Наредба № 40, съответно Наредба 
№ 39, е публикуван на интернет страницата 
на Министерството на здравеопазването на 
29.11.2012 г. По повод на проекта е изразено 
становище от Асоциацията на частно прак-
тикуващите психиатри в България (л. 349 от 
делото), подписано от жалбоподателя д-р Рали 
Димитров в качеството му на и.д. председател 
на асоциацията. На това писмо е отговорено 
с писмо изх. № 15-00-228 от 15.12.2012 г. на 
Министерството на здравеопазването, подпи-
сано от д-р Минчо Вичев, зам.-министър. От 
ответната страна по делото са ангажирани 
и други доказателства, че преди приемане 
на оспорените разпоредби е било извършено 
обсъждане на проекта за изменение на наред-
бите и с други лица и организации, засегнати 
от предлаганите разпоредби. 
Предвид гореизложеното следва да бъде 
прието, че при приемане на оспорените раз-
поредби административният орган е изпълнил 
изискването на чл. 77 АПК, респективно 
чл. 26 ЗНА, и направените оплаквания за 
противното се явяват неоснователни.
В жалбата се правят оплаквания за не-
съответствие на оспорените разпоредби с 
действащи разпоредби от по-висока степен. 
Като такива се сочат разпоредбите на чл. 2, 
т. 1 и 5 от Закона за здравето, разпоредбите 
на чл. 4, ал. 2 ЗЛЗ и чл. 11, ал. 1, т. 1, буква 
„г“ ЗЛЗ. Тези възражения ще бъдат разгледани 
по реда на тяхното излагане. 
По т. ІІІ.1 от жалбата се прави оплакване 
за противоречие на оспорените разпоредби 
с принципа на равнопоставеност на лицата 
при ползване на здравни услуги и принци-
па на особена здравна закрила на лицата с 
психически разстройства – чл. 2, т. 1 и 5 ЗЗ. 
Излагат се доводи, че Законът за здравето 
не дефинира и не изброява видовете здравни