Държавен вестник, бр. 58, 2000 г., стр. 11

Б Р О Й  58
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
2. Въпреки това тези лихви могат да се обла-
гат с данък и в договарящата държава, в която
възникват, и съобразно законодателството на тази
държава, но ако получателят е действителен при-
тежател на лихвите, наложеният данък няма да
надвишава 10 на сто от брутната сума на лихвите.
Компетентните органи на договарящите дър-
жави чрез взаимно споразумение ще определят
начина на прилагане на това ограничение.
3. Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доход от вземания за дълг от всякакъв
вид, независимо от това, дали са обезпечени или
не с ипотека и носещи или не правото за участие
в печалбите на длъжника, и по-специално дохо-
ди от държавни ценни книжа и доходи от бонове
и облигации, включително от премии и бонуси,
свързани с такива ценни книжа, бонове или об-
лигации. Санкции за закъснели плащания не се
считат за лихви за целите на този член.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 няма да се прила-
гат, ако притежателят на лихвите, който е местно
лице на едната договаряща държава, извършва
стопанска дейност в другата договаряща държа-
ва, от която произхождат лихвите, посредством
намиращо се там място на стопанска дейност или
извършва в тази друга държава независими лич-
ни услуги чрез определена база, разположена там,
и вземането за дълг, във връзка с което се плащат
лихвите, е действително свързано с такова място
на стопанска дейност или определена база. В та-
къв случай се прилагат съответно разпоредбите
на чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Лихвите се считат за възникнали в едната
договаряща държава, когато платец е самата
държава, нейно политическо подразделение,
орган на местната власт или местно лице на тази
държава. Когато обаче платецът на лихвите,
независимо дали е местно лице на едната дого-
варяща държава или не, притежава в една от
договарящите държави място на стопанска дей-
ност или определена база, във връзка с които е
възникнал дългът, който поражда плащането на
лихвите и тези лихви са свързани с такова място
на стопанска дейност или определена база, ще се
счита, че тези лихви произхождат от договаря-
щата държава, в която се намира мястото на
стопанска дейност или определената база.
6. Когато поради особените взаимоотноше-
ния между платеца и притежателя на лихвите
или между тях двамата и някое друго лице су-
мата на лихвите, като се има предвид задълже-
нието, за което се изплащат, надвишава сума-
та, която би била договорена между платеца и
притежателя при липсата на тези особени вза-
имоотношения, разпоредбите на този член се
прилагат само по отношение на последната сума.
В такъв случай надвишаващата сума се облага
съобразно законодателството на всяка от дого-
варящите държави, като съответно се имат пред-
вид останалите разпоредби на тази спогодба.
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща
държава и изплатени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава.
2. Такива авторски и лицензионни възна-
граждения обаче могат да се облагат с данък и
в договарящата държава, от която произхож-
дат, и съобразно законодателството на тази дър-
жава, но ако получателят е и притежател на
авторските и лицензионните възнаграждения,
така наложеният данък няма да надвишава 10
на сто от брутния размер на дохода от автор-
ските и лицензионните възнаграждения.
Компетентните органи на договарящите
държави чрез взаимно споразумение ще опре-
делят реда за прилагане на това ограничение.
3. Терминът “авторски и лицензионни въз-
награждения”, използван в този член, означава
плащания от всякакъв вид, получени за изпол-
зване или за правото на използване на всяко
авторско право за литературно, художествено или
научно произведение, включително кинофилми
или филми, магнетофонни или записи на диско-
ве за радио-  или телевизионно предаване, на все-
ки патент, търговска марка, чертеж или модел,
план, секретна формула или процес, или за из-
ползването на или за правото на използване на
промишлено, търговско или научно оборудване,
или за информация относно промишлен, тър-
говски или научен опит (know-how).
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на авторските и лицензион-
ните възнаграждения като местно лице на ед-
ната договаряща държава извършва стопанска
дейност в другата договаряща държава, от коя-
то произхождат авторските и лицензионните
възнаграждения, чрез място на стопанска дей-
ност, разположено там, или извършва в тази
друга държава независими лични услуги чрез
определена база, разположена там, и правото
или имуществото, във връзка с които се изпла-
щат авторските и лицензионните възнагражде-
ния, е действително свързано с такова място на
стопанска дейност или определена база. В та-
къв случай се прилагат съответно разпоредби-
те на чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Авторските и лицензионните възнагражде-
ния ще се считат за възникнали в едната догова-
ряща държава, когато платецът е самата държа-
ва, нейно политическо подразделение, орган на
местната власт или местно лице на тази държава.
Когато обаче платецът на авторските и лицензи-
онните възнаграждения, независимо дали е мест-
но лице на една от договарящите държави или не,
притежава в една от договарящите държави мяс-
то на стопанска дейност или определена база, във
връзка с които възниква задължението за изпла-
щане на авторските и лицензионните възнаграж-
дения, и тези авторски и лицензионни възна-
граждения произхождат от такова място на сто-
панска дейност или определена база, то тогава
ще се счита, че те възникват в договарящата дър-
жава, в която се намира мястото на стопанска
дейност или определената база.
6. Когато поради особените взаимоотноше-
ния между платеца и притежателя или между
тях двамата и някое трето лице сумата на автор-
ските и лицензионните възнаграждения, като се
има предвид използването, правото или инфор-