Държавен вестник, бр. 66, 2005 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  66
Член 2
Съвместно взетите решения съгласно спо-
разумение за трансгранично сътрудничество
се прилагат от териториалните общности или
власти по силата на тяхната национална прав-
на система в съответствие с тяхното нацио-
нално право. Счита се, че така прилаганите
решения имат същата юридическа сила и дейс-
твие, както мерките, които тези общности или
власти вземат съгласно националната им прав-
на система.
Член 3
По силата на сключено между териториал-
ни общности или власти споразумение за транс-
гранично сътрудничество може да се създаде
орган за трансгранично сътрудничество, който
може да има или да няма правосубектност. В
споразумението се посочва дали органът, като
се отчитат възложените му отговорности и раз-
поредбите на националното законодателство,
трябва да се разглежда като публичноправен
или частноправен субект съгласно национал-
ната правна система на сключилите споразуме-
нието териториални общности или власти.
Член 4
1. Когато органът за трансгранично сътруд-
ничество е юридическо лице, същото се опре-
деля от законодателството на договарящата
страна, на чиято територия се намира седали-
щето му. Другите договарящи страни, към ко-
ито принадлежат териториалните общности или
власти, страни по споразумението, признават
правосубектността на този орган съгласно тях-
ното национално законодателство.
2. Органът за трансгранично сътрудничест-
во изпълнява възложените му от териториал-
ните общности или власти задачи в съответст-
вие с неговата цел и при условията, предвидени
в националното законодателство, на което той
е подчинен. По този начин:
а) действията на органа за трансгранично
сътрудничество се уреждат от неговия статут и
от законодателството на държавата, на чиято
територия се намира седалището му;
б) органът за трансгранично сътрудничест-
во не е оправомощен да взема мерки с общо
приложение или които може да накърнят пра-
вата и свободите на лицата;
в) органът за трансгранично сътрудничест-
во се финансира от бюджетите на териториал-
ните общности или власти; той няма право да
извършва облагане, което има данъчен харак-
тер; при необходимост той може да получава
приходи от услуги, които той предоставя на
териториалните общности или власти, на пот-
ребители или трети лица;
г) органът за трансгранично сътрудничест-
во изготвя ежегодно прогнозен бюджет и сче-
товоден баланс, утвърдени от независими екс-
перти на териториалните общности или влас-
ти, страни по споразумението.
Член 5
1. Договарящите страни могат да вземат
решение, ако националното им законодателст-
во позволява, органът за трансгранично сът-
рудничество да бъде публичноправен субект и
мерките, които взема, съгласно правната сис-
тема на всяка от договарящите страни да имат
същата правна сила и действие, както ако те са
били взети от териториалните общности или
власти, сключили споразумението.
2. Въпреки това в споразумението може да
бъде предвидено, че прилагането на мерките
трябва да се извърши от териториалните общ-
ности или власти, сключили споразумението, и
по-конкретно в случаите, когато тези мерки
могат да накърняват правата, свободите и ин-
тересите на лицата. Освен това всяка договаря-
ща страна може да предвиди, че на органа за
трансгранично сътрудничество не може да се
възлагат отговорности от общ характер и че
той не е оправомощен да предприема/взема
мерки от общ характер.
Член 6
1. Мерките, взети от териториалните общ-
ности или власти по силата на споразумение
за трансгранично сътрудничество, подлежат на
същия контрол като този, предвиден от зако-
нодателството на всяка договаряща страна по
отношение на мерките, взети от териториал-
ните общности или власти, подписали спора-
зумението.
2. Мерките, взети от органите за трансгра-
нично сътрудничество, създадени по силата на
споразумение, подлежат на контрола, предви-
ден от законодателството на държавата, на
чиято територия се намира седалището на ор-
гана, като се отчитат освен това интересите на
териториалните общности или власти на дру-
гите държави. Органът за трансгранично сът-
рудничество трябва да удовлетворява заявките
за информация, отправени от властите на дър-
жавата, към която принадлежат териториал-
ните общности или власти. Контролните орга-
ни на договарящите страни полагат усилия да
осигурят средствата за подходяща координация
и информация.
3. Мерките, взети от посочените в параграф 1
на чл. 5 органи, подлежат на същия контрол
като този, предвиден от законодателството на
всяка договаряща страна, по отношение на
мерките, взети от териториалните общности или
власти, подписали споразумението.
Член 7
Всеки спор, възникнал в резултат на дейност-
та на органа за трансгранично сътрудничество,
се отнася до съдилища, които са компетентни-
те по силата на вътрешното законодателство
или на международно споразумение.