Държавен вестник, бр. 103, 2009 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  103
6.5. биологичен материал категория А – UN 2814 – при изпращане на инфекциозен материал, пред-
ставляващ опасност за хората.
7. Всяка пратка се съпровожда от две копия декларация за опасен товар, попълнена от лечебно или 
здравно заведение, което изпраща пробата.
8. Контейнерът с пробите заедно със съпровождащите талони се транспортира, по начин, който га-
рантира запазването на тяхната комплектност, идентичност и целостта на опаковките.
Приложение № 6 
към чл. 22, ал. 3
Вид на теста
Приложение
1.
Доказване на вирусна РНК/ДНК
Използва се за първично скриниращо изследване на 
новородени до 6-месечна възраст и при съмнение за 
остра фаза на ХИВ инфекцията. Значителен процент 
фалшиво положителни резултати. 
2.
Доказване на антиген-р24
Понастоящем рядко се използва самостоятелно.
3.
Доказване на антитела 
Антитяло-ЕЛИЗА
Най-широко разпространеният лабораторен тест 
понастоящем. Препоръчва се като стандартен 
първичен скриниращ тест.
Бързи тестове – РОСТ
Има по-малка чувствителност от антитяло ЕЛИЗА 
теста. Предимство е възможността да се извърши на 
място с периферна кръв и отчитане на резултата до 
10 минути. Препоръчва се като първичен скриниращ 
тест при спешни случаи и при работа на терен.
4.
Комбинирано доказване на антиген-
антитяло
Има най-висока чувствителност и постепенно 
измества 
теста 
антитяло-ЕЛИЗА. 
Поради 
по-
високата му цена се прилага предимно при скрининг 
на донори на кръв.
5.
Доказване 
на 
специфичността 
на 
антителата – имуноблот 
Лабораторен тест с най-висока специфичност. Служи 
за окончателно доказване на инфекция с ХИВ. 
Поради своята сложност на изработване и отчитане 
се използва само за проби, които са дали реактивни 
резултати от горепосочените първични скриниращи 
тестове.
Приложение № 7 
към чл. 25, ал. 2
Следтестово консултиране
Следтестовото консултиране е част от процеса 
на изследване за заразеност с ХИВ. 
І. Консултирането за лица, чийто резултат от 
изследването е отрицателен, включва следната 
информация:
1. Обяснение на тестовите резултати, включващо 
информация за прозоречния период за появата на 
ХИВ антитела и препоръка за повторно изследване 
в случай на скорошно излагане на риск.
2. Начините за предпазване от предаване на 
ХИВ.
ІІ. Консултирането на лица, чийто резултат от 
изследването е положителен, включва: 
1. Информиране на лицето относно резултата му.
2. Предоставяне на възможност на лицето да 
зададе въпроси.
3. Дискутиране по възникналите въпроси и 
притеснения на лицето и подпомагане на лице-
то да определи свои близки, които могат да му 
окажат подкрепа.
4. Информиране относно методите на лечение.
5. Предоставяне на информация относно пре-
дотвратяване пренасяне на ХИВ инфекцията на 
други хора. 
6. Обсъждане на възможностите за разкриване 
на резултата от лицето на негови близки.
7. Насърчаване и предлагане на изследване за 
заразеност с ХИВ и консултиране на партньори 
и деца на лицето.
8. Оценяване на риска от насилие или само-
убийство.
9. Насочване на лицето към лечебно заведение 
за лечение. 
ІІІ. Консултирането на бременни жени, чийто 
резултат от изследването е положителен, включва и: 
1. Обсъждане на възможностите за намаляване 
на риска от предаване на ХИВ инфекцията по 
време на бременността, раждането и кърменето.
2. Насочване на бременната към съответните 
медицински грижи, мониторинг и терапия.
3. Разясняване на вариантите за хранене на 
новородените.