Държавен вестник, бр. 98, 2011 г., стр. 5

БРОЙ  98	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
нагласи, но съдържа разпоредби, които отнемат 
и накърняват съществени социални придобивки 
и права на гражданите.
Смятам, че ЗБДОО за 2012 г. така, както е 
приет, и по начина, по който е приет, разкрива 
съществени недостатъци, поради което следва 
да бъде обсъден повторно от 41-вото Народно 
събрание. Неговите по-съществени слабости се 
отнасят до следното:
1. Намирам за нецелесъобразна нормата 
на § 4 във връзка с § 6, т. 22 ПЗР на ЗБДОО 
за 2012 г., въвеждаща промяна на чл. 100 от 
Кодекса за социално осигуряване (КСО), с 
която се отменя индексирането на пенсиите за 
2012 г. и по същество се отменя т.нар. златно 
швейцарско правило.
С § 4 от ПЗР на ЗБДОО за 2012 г. не се 
предвижда осъвременяване на пенсиите. Много­
кратно съм заявявал, че категорично не приемам 
политиката на управляващите от началото на 
техния мандат да не прилагат чл. 100 КСО, който 
предвижда всички пенсии да се осъвременяват 
ежегодно с процент, равен на сбора от 50 на 
сто от нарастването на осигурителния доход и 
50 на сто от индекса на потребителските цени 
(инфлацията) през предходната календарна 
година. Като продължение на тази политика с 
§ 6, т. 22 ПЗР КСО необосновано се променя 
установеното в чл. 100 КСО правило, като се 
предвижда занапред пенсиите да се индексират 
само с процента на инфлацията, което намирам 
за нецелесъобразно и социално несправедли­
во, а това е в противоречие с принципите на 
социалната държава, закрепени в Преамбюла 
на българската Конституция. То нарушава и 
изискването на т. 1. 9 от Становището на Ев­
ропейския икономически и социален комитет 
(„Зелена книга за адекватни, устойчиви и си­
гурни европейски пенсионни системи“ (СОМ) 
2010 № 365) „пенсионната система… да бъде 
надеждна и адекватна“.
Отмяната на нарастването на осигурителния 
доход през предходната година като фактор за 
осъвременяването на пенсиите прекъсва връзката 
на този процес с един от най-важните индикатори, 
определящи приходите, респективно разходите за 
пенсии в бюджета на Държавното обществено 
осигуряване. Това ще доведе до по-ниско индек-
сиране на пенсиите на фона на желанието ни 
за по-бързо достигане на средните равнища на 
доходи и жизнен стандарт на страните – членки 
на Европейския съюз. И обратно, инфлацията 
е един от показателите, който се наблюдава от 
Европейската комисия с цел да се поддържа на 
по-ниски нива. Особено в условия на криза и 
свито потребление нейният размер е сравнително 
нисък, а поради това и осъвремененият размер 
на пенсиите ще бъде по-нисък. Отново се пре­
следват само фискални цели, като на заден план 
остават социалните проблеми на пенсионерите. 
А трябва да се подчертае, че съгласно т. 1.11 от 
посоченото Становище на Европейския иконо­
мически и социален комитет „пенсионерите са 
много важна социално-икономическа категория 
и не бива да се разглеждат като бреме, а като 
основен икономически фактор, съставляващ 
средно 25 % от населението“.
Защитата на адекватната покупателна способ­
ност на пенсиите е дългосрочен процес, който не 
може и не бива да се влияе от икономическите 
цикли. Ако например след настоящия период 
на икономическа стагнация последва период на 
засилена инфлация, тогава използването само 
на индекса на потребителските цени за осъ-
временяване на пенсиите ще бъде неизгодно 
за осигурителния бюджет. Означава ли това, че 
при всяко отклонение от прогнозните бюджетни 
параметри следва да променяме и правилата?! 
Доверието в пенсионната система е функция от 
нейната стабилност и неподатливост на поли­
тическа целесъобразност.
2. Оспорвам и § 6, т. 10, т. 11, т. 12, т. 13 и 
т. 15 ПЗР на ЗБДОО за 2012 г., с които срокът 
за изчисляване на размера на обезщетенията 
при временна неработоспособност, майчинство 
и безработица се увеличава с по 6 месеца. Това 
ще доведе до намаляване на размера на обез­
щетението на болните, майките и безработните. 
Подобна уредба е социално нецелесъобразна, 
особено в условията на криза и висока нарастваща 
безработица, защото прехвърля отговорността на 
държавата по контрола върху злоупотребите със 
средствата на общественото осигуряване върху 
едни от най-уязвимите социални групи. Доколкото 
се утежняват условията за отглеждане на дете, 
подобна мярка има и негативен демографски 
ефект. Смятам, че усилията на държавата следва 
да се съсредоточат върху подобряване на кон­
тролната дейност на Националната агенция по 
приходите и Националния осигурителен институт. 
3. Приетият ЗБДОО за 2012 г. съдържа норми 
за увеличение на пенсионната възраст (§ 6, т. 
18, буква „а“ и буква „б“ от ПЗР на ЗБДОО за 
2012 г.), предложени неочаквано и без спазване 
на принципите на осигуряването и установената 
законова процедура (по чл. 3, ал. 2 от Кодекса 
на труда и чл. 3, т. 4 от Кодекса за социално 
осигуряване), които взривиха социалния мир 
и бяха категорично оспорени в хода на прие­
мането на закона. Тези норми се възприемат 
от мнозинството в българското общество като 
нарушаващи установените принципи за социален 
диалог, като финансово необосновани и социал­
но нецелесъобразни. Публично съм отстоявал 
и своята позиция, че вдигането на възрастта за 
пенсия е в противоречие с договорените само 
преди една година параметри на пенсионната 
реформа. Чрез приетата по този начин законова 
уредба държавата става непредсказуема и не­
последователна при определяне на правилата в 
социалната политика.
Въведените със ЗБДОО за 2012 г. мерки за 
увеличаване на възрастта за пенсиониране не 
отчитат адекватно демографските процеси в