Държавен вестник, бр. 68, 2002 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
(e) отмъщение срещу служител на съда във
връзка със задълженията, изпълнявани от него
или от друг служител;
(f) искане или приемане на подкуп като слу-
жител на Съда във връзка със служебните му
задължения.
2. Принципите и процедурите във връзка с
упражняването на юрисдикцията на Съда спря-
мо нарушения по този член се уреждат от Пра-
вилника за процедурата и доказването. Усло-
вията за оказване на международно сътрудни-
чество на Съда във връзка с производството му
по този член се уреждат от националното зако-
нодателство на замолената държава.
3. При постановяване на осъдителна присъ-
да Съдът може да наложи срок на лишаване от
свобода не по-дълъг от пет години или глоба в
съответствие с Правилника за процедурата и
доказването или и двете наказания.
4. (a) Всяка държава—страна по статута,
задължително разширява обхвата на наказател-
ните си закони във връзка с престъпления сре-
щу целостта на собственото си предварително
или съдебно производство, така че да уреди и
престъпленията срещу правораздавателната
дейност по този член, които са извършени на
нейна територия или от неин гражданин.
(b) Когато Съдът намери това за нужно и по
негово искане, държавата—страна по статута,
предава делото на компетентните си органи с
цел осъществяване на наказателно преследва-
не. Компетентните органи се отнасят към тези
дела добросъвестно и отделят достатъчно ре-
сурси за ефективното им провеждане.
Член 71
Санкции за непристойно поведение пред Съда
1. Съдът може да санкционира лицата, яви-
ли се пред него, които имат непристойно пове-
дение, включително прекъсват производство-
то или умишлено отказват да спазват указани-
ята на Съда, чрез административни мерки, раз-
лични от лишаване от свобода, например вре-
менно или постоянно отстраняване от съдебна-
та зала, глоба или подобни мерки, предвидени
в Правилника за процедурата и доказването.
2. Производството за налагане на мерките
по ал. 1 се урежда от Правилника за процедура-
та и доказването.
Член 72
Защита на информация, свързана с
националната сигурност
1. Този член се прилага във всеки случай,
когато разкриването на информацията или до-
кументите на една държава по мнението на
последната би увредило интересите на нацио-
налната є сигурност. Тук се включват случаи-
те, които попадат в приложното поле на чл. 56,
ал. 2 и 3, чл. 61, ал. 3, чл. 64, ал. 3, чл. 67, ал. 2,
чл. 68, ал. 6 и чл. 93, както и случаите, възник-
нали на всеки друг етап от производството, в
който може да се стигне до такова разкриване.
2. Този член се прилага и когато лицето, от
което е поискано да даде информация или дока-
зателства, откаже да стори това или отнесе
въпроса до държавата с мотива, че разкриване-
то би увредило интересите на националната
сигурност на определена държава и съответна-
та държава потвърди, че според нея разкрива-
нето би увредило интересите на националната
є сигурност.
3. Нищо в този член не засяга изискванията
за поверителност, приложими според чл. 54,
ал. 3(e) и (f), нито прилагането на чл. 73.
4. Ако една държава узнае, че държавна ин-
формация и документи се разкриват или веро-
ятно ще бъдат разкрити на някой етап от про-
изводството, и смята, че разкриването им би
увредило интересите на националната є сигур-
ност, тази държава има право да се намеси, за
да бъде постигнато решение на въпроса в съот-
ветствие с този член.
5. Ако по мнението на една държава разкри-
ването на информация би увредило интересите
на националната є сигурност, държавата пред-
приема всички подходящи действия, като спо-
ред случая действа съвместно с прокурора, за-
щитата и състава за предварително производс-
тво или съдопроизводствения състав, за да раз-
реши въпроса чрез сътрудничество. Тези дейс-
твия могат да включват:
(a) изменение или изясняване на искането;
(b) произнасяне от съда във връзка с реле-
вантността на исканата информация или дока-
зателства или произнасяне дали доказателст-
вата, макар и релевантни, могат да бъдат или
са били получени от източник, различен от за-
молената държава;
(c) получаване на информацията или дока-
зателствата от различен източник или в раз-
лична форма; или
(d) споразумение за условията, при които
може да бъде оказана помощта, включително
чрез предоставяне на резюмета или редактира-
ни версии, ограничения при разкриването, из-
ползване при закрити врата или в закрито засе-
дание, или други защитни мерки, допустими
според статута и правилника.
6. След като бъдат предприети всички дейс-
твия за решаването на въпроса чрез сътрудни-
чество и ако държавата смята, че не съществу-
ват начини или условия, при които информаци-
ята или документите да бъдат предоставени или
разкрити без увреждане на интересите на наци-
оналната є сигурност, тя уведомява прокурора
или Съда за конкретните мотиви за решението
си, освен ако самото конкретно описание на
мотивите води до увреждане на интересите на
националната сигурност на държавата.
7. Впоследствие, ако Съдът установи, че
доказателството е релевантно и нужно за уста-
новяването на вината или невиновността на
обвиняемия, той може да предприеме следните
действия: