Държавен вестник, бр. 24, 2004 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  24
Приложение № 6
към чл. 22
Изпитвания за проверка на съответствието с
общите изисквания към отоплителни системи
(процедури за контрол)
1. Процедури за контрол и тяхното прилагане.
В табл. 1 са показани процедурите за контрол и тях-
ното прилагане спрямо всеки тип отоплителна система
в рамките на всяка категория превозно средство:
Таблица 1
Отоплителна
система
Категория
на
превозното
средство
Т.2
Качество на
въздуха
Т.3
Температура
Т.4
Изпускане на
отработени
газове
Безопасност при
работа с втечнен
нефтен
газ
(GPL)
М
N
Топлина,
отделена от
двигателя
- вода
O
M
1
1
N
1
1
Топлина,
отделена от
двигателя
- въздух
Виж бележка 1
O
M
1
1
N
1
1
Топлина,
отделена от
двигателя
- масло
O
M
1
1
1
1
N
1
1
1
1
Отопление с
газообразно
гориво
Виж бележки 2
и 3
O
1
1
1
1
M
1
1
1
N
1
1
1
Отопление с
течно гориво
Виж бележка 3
O
1
1
1
Бележка 1: Превозните средства, които отговарят
на условията на приложение № 7, не се подлагат на
изпитването.
Бележка 2: Изисквания за безопасност относно отоп-
лителите, работещи чрез изгаряне на втечнен нефтен
газ GPL.
Бележка 3: За отоплителите, работещи чрез изгаряне
на гориво, поставени във вътрешността на отделението
за пътници и използващи вода като топлопреносен флу-
ид, се приема, че отговаря на т. 2 и 3 от това приложение.
2. Контрол на качеството на въздуха
2.1. При комплектованите ПС е необходимо извър-
шването на следните процедури по контрол:
2.1.1. Задейства се отоплението с пълна мощност в
продължение на един час при спокойно време (скорост
на вятъра не по-голяма от 2 m/s), при затворени прозор-
ци и в случай на отоплители, работещи чрез изгаряне на
гориво—при спрян двигател, задвижващ ПС. Ако въп-
реки това работещото на пълна мощност отопление се
изключва автоматично преди изтичането на един час,
измерванията могат да бъдат извършени преди прекъс-
ването на отоплението.
2.1.2. Концентрацията на СО в околния въздух се
измерва чрез вземането на проби в точка, разположена:
а) извън ПС възможно най-близо до мястото на
навлизане на въздуха за отопление, и
б) във вътрешността на ПС на разстояние не по-
голямо от 1 m от мястото на излизане на затопления
въздух.
2.1.3. Измерванията се извършват в рамките на
представителна продължителност 10 min.
2.1.4. Резултатът от измерването, извършено в бук-
ва “б”, не трябва да надвишава с повече от 20 ppm СО
резултата от измерванията, извършени в буква “а”.
 2.2. Отоплителите, работещи чрез изгаряне на гори-
во, смятани за съставен елемент на ПС, се подлагат на
следната процедура по контрол след контролните про-
цедури, визирани в т. 3 и 4 и в т. 1.3 на приложение № 8:
2.2.1. първичният кръг на топлообменника се под-
лага на тест за теч, за да се провери със сигурност, че не
съществува опасност замърсеният въздух да се смеси
със затопления въздух, предназначен за купето;
2.2.2. това изискване се смята за изпълнено, ако при
манометрично налягане от 0,5 hPa дебитът на теча от
топлообменника е не по-голям от 30 dm3/h.
3. Контрол на температурата
3.1. Задейства се отоплението с пълна мощност в
продължение на един час при спокойно време (скорост
на вятъра не по-голяма от 2 m/s), при затворени прозор-
ци. Ако въпреки това работещото на пълна мощност
отопление се изключва автоматично преди изтичането
на един час, измерванията могат да бъдат извършени
по-рано. Ако затопленият въздух идва извън превозно-
то средство, изпитанието трябва да се извърши при
температура не по-ниска от 15 °C.
3.2. Повърхностната температура на частите на сис-
темата за отопление, които могат да влязат в контакт
с водача на ПС по време на нормалното му използване
на пътя, се измерва с помощта на контактен термоме-
тър. Нито една от контролираните по този начин час-
ти не трябва да има температура над 70 °C за метални-
те части без покритие или над 80 °C за останалите
материали.
3.2.1. При положение на прегряване, когато една
или няколко части от отоплителната система е(са) раз-
положена(-и) зад седалката на водача, температурата
не трябва да надвишава 110 °С.
3.3. Специфични разпоредби
3.3.1. При ПС от категориите M1 и N нито една
част от системата, която може да влезе в съприкос-
новение със седналите пътници по време на нормал-
но използване на ПС на пътя, с изключение на решет-
ката на изхода, не трябва да има температура, надви-
шаваща 110 °С.
3.3.2. При ПС от категориите M2 и M3 нито една
част от системата, която може да влезе в съприкосно-
вение с пътниците по време на нормалното използване
на ПС на пътя, не трябва да има температура, надвиша-
ваща 70 °C за металните части без покритие или над
80 °C за останалите материали.
3.4. Температурата на затопления въздух, навлизащ
в купето, измерена в центъра на изпускателния отвор,
не трябва да надвишава 150 °С.
4. Контрол на отработилите газове
4.1. Задейства се отоплението с пълна мощност в
продължение на един час при спокойно време (ско-
рост на вятъра не по-голяма от 2 m/s) и при околна
температура от 20 ± 10 °С. Ако въпреки това работе-
щото на пълна мощност отопление се изключва авто-
матично преди изтичането на един час, измервания-
та могат да бъдат извършени преди момента на това
изключване.
4.2. Сухите и неразредени отработили газове, изме-
рени с помощта на съответен измервателен уред, не
трябва да надвишават стойностите:
Параметър
Отоплители,
Отоплители,
работещи чрез
работещи чрез
изгаряне на
изгаряне на
газообразно
течно
гориво
гориво
CO
І 0,1 % vol.
І 0,1 % vol.
NOx
І 200 ppm
І 200 ppm
HC
І 100 ppm
І 100 ppm
референтна единица
“bacharach” (*)
І 1
І 4
(*) Използва се референтната единица “bacharach” ASTM
D 2156.
4.3. Процедурата по контрол се повтаря при усло-
вия, съответстващи на скорост на движение на превоз-
ното средство от 100 km/h. При тези условия стойността
на СО не трябва да надвишава 0,2 обемни %. Ако про-
цедурата по контрол е извършена върху отоплението в
качеството му на съставен елемент от ПС, тя не трябва
да се повтаря на типа ПС, на което е било монтирано
отоплението.