Държавен вестник, бр. 30, 2006 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  30
Възобновяване на спряно производство
Чл. 55. (1) Производството се възобновява
служебно или по искане на една от страните, след
като отпаднат основанията за спирането му.
(2) При възобновяването производството
започва от онова действие, при което е било
спряно.
Прекратяване на производството
Чл. 56. (1) Административният орган прек-
ратява производството по искане на страната,
по чиято инициатива то е започнало, освен ако
в закон е предвидено друго.
(2) Административният орган прекратява
производството и в случаите по чл. 30, ал. 1 и 2.
(3) За прекратяване на производството ад-
министративният орган съобщава на страните
по реда за съобщаване на акта.
(4) Актът за прекратяване на производство-
то може да се обжалва по реда на глава десета,
раздел IV.
Срокове за издаване на индивидуалния
административен акт
Чл. 57. (1) Административният акт се изда-
ва до 14 дни от датата на започване на произ-
водството.
(2) Административният акт по чл. 21, ал. 2 и
3 се издава до 7 дни от датата на започване на
производството.
(3) Когато издаването на акт или извършва-
нето на действие по ал. 2 включва експертиза
или за нейното извършване е необходимо лич-
ното участие на заинтересованото лице, актът
се издава до 14 дни.
(4) Незабавно, но не по-късно от 7 дни, се
решават преписките, които могат да бъдат раз-
гледани на основата на доказателства, предста-
вени заедно с искането или предложението за
започване на производството, или на основата
на общоизвестни факти, служебно известни
факти или законови презумпции.
(5) Когато е необходимо да се съберат дока-
зателства за съществени обстоятелства или да
се даде възможност на други граждани и орга-
низации да се защитят, актът се издава до един
месец от започване на производството.
(6) Когато органът е колективен, въпросът
за издаването на акта се решава най-късно на
първото заседание след изтичането на срокове-
те по ал. 1—5.
(7) Когато трябва да се поиска съгласието
или мнението на друг орган, срокът за издава-
нето на акта се смята съответно продължен, но
с не повече от 14 дни.
(8) В случаите по ал. 5, 6 и 7 административ-
ният орган незабавно уведомява заявителя за
удължаването на срока.
Мълчалив отказ и мълчаливо съгласие
Чл. 58. (1) Непроизнасянето в срок се смята
за мълчалив отказ да се издаде актът.
(2) Когато производството е образувано в
един орган и той следва да направи предложе-
ние до друг орган за издаването на акта, мълча-
лив отказ възниква независимо дали издаващи-
ят акта орган е бил сезиран с предложение.
(3) Когато по административен или по съде-
бен ред бъде отменен мълчалив отказ, смята се
за отменен и изричният отказ, който е послед-
вал преди решението за отмяна.
(4) Непроизнасянето в срок се смята за мъл-
чаливо съгласие в случаите и при условията,
предвидени в специални закони.
Форма на индивидуалния административен
акт
Чл. 59. (1) Административният орган изда-
ва или отказва издаване на акта с мотивирано
решение.
(2) Когато административният акт се издава
в писмена форма, той съдържа:
1. наименование на органа, който го издава;
2. наименование на акта;
3. адресат на акта;
4. фактически и правни основания за издава-
не на акта;
5. разпоредителна част, с която се определят
правата или задълженията, начинът и срокът
за изпълнението;
6. разпореждане относно разноските;
7. пред кой орган и в какъв срок актът може
да се обжалва;
8. дата на издаване и подпис на лицето, изда-
ло акта, с означаване на длъжността му; когато
органът е колективен, актът се подписва от
председателя или от негов заместник.
(3) Устни административни актове, както и
административни актове, изразени чрез дейст-
вия или бездействия, се издават само когато
това е предвидено в закон.
Предварително изпълнение
Чл. 60. (1) В административния акт се включ-
ва разпореждане за предварителното му изпъл-
нение, когато това се налага, за да се осигури
животът или здравето на гражданите, да се за-
щитят особено важни държавни или обществе-
ни интереси, при опасност, че може да бъде
осуетено или сериозно затруднено изпълнение-
то на акта или ако от закъснението на изпълне-
нието може да последва значителна или трудно
поправима вреда, или по искане на някоя от
страните—в защита на особено важен неин
интерес. В последния случай административ-
ният орган изисква съответната гаранция.
(2) Предварително изпълнение може да бъде
допуснато и след постановяването на акта.
(3) Повторно искане на страна по ал. 1 може
да се прави само въз основа на нови обстоя-
телства.
(4) Разпореждането, с което се допуска или
се отказва предварително изпълнение, може
да се обжалва чрез административния орган