Държавен вестник, бр. 45, 2006 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  45
напускат животновъдния обект при никакви об-
стоятелства до получаване на резултатите от
проверката.
Чл. 34. (1) Когато лабораторнo изследванe
на проба покаже нерегламентирано третиране
на животни, директорът на РВМС незабавно
със заповед поставя под възбрана животновъд-
ния обект, в който се намират животните, фура-
жът или водата.
(2) Когато нарушението е установено в обек-
тите по чл. 6, ал. 2, т. 2—7, възбраната по ал. 1
се налага в животновъдния обект, от който
произхождат животните.
(3) Ветеринарният лекар по чл. 22 независи-
мо от мярката по ал. 1 и 2:
1. поставя трайна маркировка на животните
в обекта;
2. взема официална проба от цялата партида
животни в животновъдния обект, от водата за
пиене на животните, фуража или екскременти
на животните и я предава за лабораторно из-
следване;
3. проучва произхода на остатъка или замър-
сителя;
4. извършва проверка за:
а) наличие в обекта на субстанции или ВМП,
които съдържат субстанциите по приложение
№ 1, група А;
б) наличие в обекта на ВМП, които съдър-
жат неразрешени за употреба субстанции при
продуктивни животни;
в) имплантанти или следи от тях при жи-
вотни;
г) записано третиране на животните в днев-
ника на животновъдния обект или в амбула-
торния дневник по чл. 37, ал. 1, т. 5 ЗВД;
д) спазване на карентния срок на лицензи-
ран ВМП, чиято употреба се допуска при про-
дуктивни животни.
(4) Пробите по чл. 34, ал. 2, т. 2 се вземат и
изследват, като разходите се поемат от собст-
веника на животновъдния обект.
(5) Животните, при които е установено не-
регламентирано третиране, се умъртвяват на
място или в кланица под контрола на РВМС.
Чл. 35. (1) Когато половината или повече от
половината от пробите, взети по чл. 34, ал. 2,
т. 2, са положителни за субстанциите по прило-
жение № 1, група А, собственикът на животно-
въдния обект избира дали да бъдат взети проби
и от останалите животни в обекта, или всички
животни да бъдат умъртвени на място или в
кланица под контрола на ветеринарните лека-
ри по чл. 22.
(2) Труповете на животните по ал. 1 се обез-
вреждат в регистрирани предприятия за обез-
вреждане на странични животински продукти.
(3) Животновъдните обекти по ал. 1 подле-
жат на ежемесечни проверки за контрол на
остатъци от същата група за период една годи-
на след установяване на нарушението.
(4) При въведена система за самоконтрол в
животновъдния обект по ал. 1 собственикът я
прилага, като независимо от това обектът под-
лежи на засилен официален контрол през пери-
ода по ал. 3.
Чл. 36. (1) Когато ветеринарният инспектор
или официалният ветеринарен лекар в кланица
има съмнение за нерегламентирано третиране
на продуктивни животни или че такива живот-
ни са поели фураж или вода със съдържание на
замърсители над максимално допустимите ко-
личества:
1. разпорежда животните да бъдат умъртве-
ни отделно от останалите партиди животни,
постъпващи в кланицата;
2. задържа трупното месо и вътрешните
органи и взема проба за лабораторно изслед-
ване за евентуално наличие на субстанциите
по приложение № 1, група А, или на субстан-
ции, чиято употреба се допуска при продук-
тивни животни.
(2) Ветеринарният инспектор или официал-
ният ветеринарен лекар по ал. 1 вписва в при-
дружаващия пробата документ субстанцията
или групата субстанции, за които пробата след-
ва да бъде изследвана.
Чл. 37. (1) Когато лабораторното изследва-
не на проба покаже наличие на субстанциите
по приложение № 1, група А, в животно, в суро-
вини или храни ветеринарният лекар по чл. 36,
ал. 1 изпраща месото и вътрешните органи за
обезвреждане в предприятие за обезвреждане
на странични животински продукти съгласно
наредбата за изискванията към дейностите, из-
вършвани на всички етапи от събирането до
обезвреждането на странични животински про-
дукти, получени от тях, както и тяхната употре-
ба, пускане на пазара и транзитно преминава-
не, по чл. 66, ал. 2 ЗВД.
(2) Всички разходи, направени за обезвреж-
дането на месото и вътрешните органи в пред-
приятието по ал. 1, се поемат от собственика на
животновъдния обект.
Чл. 38. (1) Когато лабораторното изследва-
не на пробата по чл. 33, ал. 2 покаже наличие на
остатъци, чиято концентрация превишава
МДСОК за съответна субстанция, ветеринар-
ният лекар по чл. 22 отлага умъртвяването на
животните, като срокът на отлагане не може да
е по-кратък от карентния срок, определен за
установената субстанция.
(2) Когато лабораторното изследване на
пробата по чл. 33, ал. 2 покаже наличие на за-
мърсители в концентрации над максимално
допустимите, ветеринарният лекар по чл. 22
предприема мерките, предвидени в чл. 37.
Чл. 39. Когато инфраструктурата или обо-
рудването на кланицата не позволява клането
да се отложи и едновременно с това да се спазят
изискванията за хуманно отношение към жи-
вотните, убиването им се разрешава преди из-
тичане на карентния срок.