Държавен вестник, бр. 33, 2002 г., стр. 13

Б Р О Й  33
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
2. Разпоредбата на ал. 1 не се прилага по
отношение на доходи, различни от доходи от
недвижимо имущество, така както е определе-
но в ал. 2 на чл. 6, когато получателят на такива
доходи като местно лице на едната договаряща
държава извършва стопанска дейност в другата
договаряща държава чрез намиращо се там
място на стопанска дейност или осъществява в
тази друга държава независими лични услуги
чрез постоянна база, разположена там, и пра-
вото или собствеността, по отношение на кои-
то се получават доходите, са действително свър-
зани с такова място на стопанска дейност или
определена база. В такъв случай се прилагат
съответно разпоредбите на чл. 7 или 14.
Член 23
Избягване на двойното данъчно облагане
1. Когато местно лице на едната договаря-
ща държава получава доходи, които в съответ-
ствие с разпоредбите на тази спогодба могат
да се облагат в другата договаряща държава,
първата договаряща държава допуска като
приспадане от данъка върху доходите на това
местно лице сума в размер на данъка, платен
в другата договаряща държава; такова приспа-
дане обаче и в двата случая на може да надви-
шава тази част от данъка, изчислен преди пре-
доставяне на приспадането, което съответства
на доходите, които могат да бъдат облагани в
другата договаряща държава.
2. Когато в съответствие с която и да е раз-
поредба на тази спогодба доход, получен от
местно лице на едната договаряща държава от
другата договаряща държава, е освободен от
облагане с данък в първата посочена държава,
тази държава може независимо от това да взе-
ме предвид освободения доход при изчислява-
нето на сумата на данъка върху останалия до-
ход на такова местно лице.
Член 24
Равенство в третирането
1. Националните лица на едната договаряща
държава не подлежат в другата договаряща дър-
жава на каквото и да е облагане или свързаните
с него задължения, които са различни или по-
обременителни от данъчното облагане и свърза-
ните с него задължения, на които са или могат да
бъдат подложени националните лица на тази друга
държава при същите обстоятелства и по-специ-
ално във връзка с качеството им на местни лица.
2. Данъчното облагане на място на стопан-
ска дейност, което предприятие на едната дого-
варяща държава притежава в другата договаря-
ща държава, не може да бъде по-неблагоприят-
но в тази друга държава, отколкото данъчното
облагане на предприятия на тази друга държа-
ва, които извършват същата дейност. Тази раз-
поредба няма да се счита за задължаваща една-
та договаряща държава да предоставя на мест-
ни лица на другата договаряща държава какви-
то и да е лични намаления, облекчения или
приспадания за целите на данъчното облагане
с оглед гражданското им състояние или семей-
ните им задължения, каквито тя предоставя на
собствените си местни лица.
3. Освен в случаите, когато се прилагат раз-
поредбите на ал. 1 на чл. 9, ал. 7 на чл. 11 и ал. 6
на чл. 12, лихви, авторски и лицензионни въз-
награждения и други плащания от предприятие
на едната договаряща държава на местно лице
на другата договаряща държава за целите на
определянето на облагаемите печалби на тако-
ва предприятие ще се приспадат при същите
условия, както ако биха били платени на мест-
но лице на първата посочена държава.
4. Предприятия на едната договаряща дър-
жава, имуществото на които изцяло или час-
тично се притежава или контролира, пряко или
непряко, от едно или повече местни лица на
другата договаряща държава, няма да бъдат
подлагани в първата договаряща държава на
данъчно облагане или свързаните с него задъл-
жения, които са различни или по-обременител-
ни от данъчното облагане и свързаните с него
задължения, на които са или могат да бъдат
подложени други подобни предприятия на пър-
вата посочена държава.
Член 25
Процедура на взаимно споразумение
1. Когато едно лице счете, че действията на
едната или на двете договарящи държави водят
или ще доведат за него до данъчно облагане,
несъответстващо на разпоредбите на тази спо-
годба, то може независимо от средствата за за-
щита, предвидени в националните законодател-
ства на тези държави, да представи своя случай
пред компетентния орган на договарящата дър-
жава, на която е местно лице, или ако случаят му
е по ал. 1 на чл. 24, пред компетентния орган на
тази договаряща държава, на която е национал-
но лице. Случаят трябва да бъде представен в
срок три години от първото уведомяване за дейс-
твието, водещо до данъчно облагане, несъответ-
стващо на разпоредбите на спогодбата.
2. Компетентният орган, ако счете, че въз-
ражението е основателно, и ако не е в състоя-
ние да достигне сам до удовлетворително раз-
решение, ще положи усилия да реши случая
посредством взаимно споразумение с ком-
петентния орган на другата договаряща държа-
ва с оглед да се избегне данъчно облагане, ко-
ето не е в съответствие със спогодбата. Всяко
постигнато споразумение ще се приложи неза-
висимо от сроковете, предвидени в национално-
то законодателство на договарящата държава.
3. Компетентните органи на договарящите
държави ще полагат усилия да разрешават по-
средством взаимно споразумение всички затруд-
нения или съмнения, възникващи във връзка с
тълкуването или прилагането на спогодбата. Те
също така могат да се консултират взаимно за
избягване на двойното данъчно облагане в слу-
чаи, които не са предвидени в спогодбата.