Държавен вестник, бр. 89, 2004 г., стр. 5

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
ЗАКОН
за ратифициране на Споразумението между
правителството на Република България и
правителството на Кралство Нидерландия за
статута на офицера за връзка с Европол
Член единствен. Ратифицира Споразумени-
ето между правителството на Република Бъл-
гария и правителството на Кралство Нидерлан-
дия за статута на офицера за връзка с Европол,
сключено чрез размяна на ноти на 30 юни 2004 г.
Законът е приет от ХХХIХ Народно събра-
ние на 30 септември 2004 г. и е подпечатан с
официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Огнян Герджиков
47736
2. Досегашната ал. 3 става ал. 4.
3. Създава се ал. 5:
“(5) Свидетел, който извън случаите по чл. 94
и 96 откаже да свидетелства, се наказва с глоба
двеста лева. Глоба в същия размер се налага и
при всеки следващ отказ.”
§ 4. В чл. 97а ал. 6 се изменя така:
“(6) Органите на досъдебното производство
и съдът разпитват тайно свидетеля и вземат
мерки за запазване в тайна на неговата само-
личност, включително когато се провежда раз-
пит на свидетел извън страната чрез видеокон-
ференция или телефонна конференция.”
§ 5. В чл. 98 се създава ал. 8:
“(8) Разпит на свидетел извън страната може
да се извърши и чрез видеоконференция или
телефонна конференция в съответствие с раз-
поредбите на този кодекс и при условията на
международен договор, по който Република
България е страна.”
§ 6. В чл. 116 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създават се ал. 2—6:
“(2) Огледът, претърсването, изземването,
следственият експеримент и разпознаването на
лица и предмети се извършват в присъствието
на поемни лица, освен в случаите, когато се
провеждат в съдебно заседание.
(3) Поемните лица се избират от органа,
извършващ следственото действие, между
лица, които нямат друго процесуално качест-
во и не са заинтересувани от изхода на делото,
като са длъжни да се явят, след като са пока-
нени, и да останат на разположение, докато
са необходими.
(4) За неизпълнение на задълженията си по
ал. 3 поемните лица отговарят като свидетели.
(5) Поемните лица имат следните права: да
правят бележки и възражения по допуснатите
непълноти и закононарушения; да искат поп-
равки, изменения и допълнения на протокола;
да подписват протокола при особено мнение,
като писмено изложат съображенията си за
това; да искат отмяна на актовете, които на-
кърняват техните права и законни интереси;
да получат съответно възнаграждение и да им
се заплатят разноските, които са направени.
 (6) Органът, който извършва следственото
действие, запознава поемните лица с правата
им по ал. 5.”
§ 7. В чл. 119 се създават ал. 3, 4 и 5:
“(3) Лицата по ал. 1 и 2 са длъжни да пре-
доставят изискваните образци за сравнител-
но изследване, а при отказ те се изземват при-
нудително.
(4) Когато образците за сравнително изслед-
ване са свързани с вземане на кръвна проба или
с други подобни интервенции с проникване в
човешкото тяло, се иска разрешение от съот-
ветния първоинстанционен съд, освен ако ли-
цето е дало писмено съгласие за това.
УКАЗ № 315
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за изменение и допълнение на Наказа-
телно-процесуалния кодекс, приет от ХХХIX
Народно събрание на 30 септември 2004 г.
Издаден в София на 11 октомври 2004 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за изменение и допълнение на Наказателно-
процесуалния кодекс (обн., ДВ, бр. 89 от 1974 г.;
попр., бр. 99 от 1974 г., бр. 10 от 1975 г.; изм.,
бр. 84 от 1977 г., бр. 52 от 1980 г., бр. 28 от 1982 г.;
попр., бр. 38 от 1982 г.; изм., бр. 89 от 1986 г.,
бр. 31 от 1990 г.; попр., бр. 32 и 35 от 1990 г.; изм.,
бр. 39, 109 и 110 от 1993 г., бр. 84 от 1994 г., бр. 50
от 1995 г., бр. 107 и 110 от 1996 г., бр. 64 от 1997 г.;
попр., бр. 65 от 1997 г.; изм., бр. 95 от 1997 г.,
бр. 21 от 1998 г., бр. 45 от 1998 г.—Решение № 9
на Конституционния съд от 1998 г.; изм., бр. 70
от 1999 г., бр. 88 от 1999 г.—Решение № 14 на
Конституционния съд от 1999 г.; бр. 42 от 2001 г.,
бр. 74 от 2002 г., бр. 50 и 57 от 2003 г., бр. 26 и 38
от 2004 г.)
§ 1. В чл. 21, ал. 1 се създава т. 9:
“9. са налице условията на чл. 466б, ал. 4.”
§ 2. В чл. 87 ал. 2 се изменя така:
“(2) Обвиняемият не може да бъде разпитан
по делегация или чрез видеоконференция, ос-
вен в случаите, когато се намира извън преде-
лите на страната и това няма да попречи за
разкриване на обективната истина.”
§ 3. В чл. 95 се правят следните изменения и
допълнения:
1. Създава се нова ал. 3:
“(3) Свидетел, който се намира извън преде-
лите на страната, може да бъде разпитан чрез
видеоконференция или телефонна конференция.”