Държавен вестник, бр. 5, 2006 г., стр. 30

С Т Р .  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  5
(2) Разрешава се придвижване на животни в
зоната по ал. 1, т. 3 само при условия, определе-
ни от Европейската комисия.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба може да увеличи или намали зоната,
посочена в ал. 1, т. 3, в зависимост от епизоо-
тичните, географските, екологичните или ме-
теорологичните обстоятелства, като за това ин-
формира Европейската комисия.
(4) Когато зоната по ал. 1, т. 3 се намира на
територията на повече от една страна, граници-
те є се определят съвместно с ветеринарната
служба на съответната страна.
(5) Зоната по ал. 1, т. 3 може да бъде опреде-
лена и съгласно изисквания, определени от
Европейската комисия.
Чл. 7. Епизоотичното проучване включва:
1. времето, през което вирусът на синия език
е съществувал в животновъдния обект;
2. възможния произход на вируса в животно-
въдния обект и определяне на други животно-
въдни обекти, в които вероятно може да има
заразени животни от същия източник;
3. наличие и разпространение на вектора;
4. данни за придвижване на животни от и
към животновъдния обект и изнасяне на трупо-
ве от него.
Чл. 8. (1) Към НВМС се създава национален
кризисен център за осъществяване на цялостна
координация на мерките, необходими за осигу-
ряване на възможно най-бързото ликвидиране
на болестта син език и за провеждане на епи-
зоотично проучване.
(2) Съставът, функциите и правилата за ра-
бота на националния кризисен център се опре-
делят със заповед на генералния директор на
НВМС.
(3) Правилата за работа на националния
кризисен център се определят в съответст-
вие с правилата, определени от Европейска-
та комисия.
Чл. 9. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба определя предпазна и надзорна
зона, като взема под внимание епизоотичните,
географските, екологичните и метеорологич-
ните фактори, свързани с болестта син език,
както и контролните мерки, които се осъще-
ствяват.
(2) Предпазната зона е с радиус най-малко
100 км около заразения животновъден обект.
(3) Надзорната зона е с радиус най-малко
50 км от външната граница на предпазната
зона и в нея не са извършвани ваксинации
срещу болестта син език през предшестващи-
те 12 месеца.
(4) Когато зоните по ал. 2 и 3 са разположе-
ни на територията на повече от една страна,
границите им се определят съвместно с ветери-
нарните органи на тези страни.
(5) Ако е необходимо, границите на зоните
по ал. 2 и 3 се определят съгласно изисквания
на Европейската комисия.
(6) Националната ветеринарномедицинска
служба може след разрешение от Европейската
комисия да измени границите на предпазната и
наблюдаваната зона в зависимост от:
1. тяхното географско разположение и еко-
логични фактори;
2. метеорологичните условия;
3. наличието и разпространението на вектора;
4. резултатите от епизоотично проучване
съгласно изискванията по чл. 6;
5. резултатите от лабораторните изследвания;
6. прилагането на инсектицидни препарати.
Чл. 10. В предпазната зона НВМС предпри-
ема следните мерки:
1. съставя списък на обектите с преживни
животни;
2. осъществява програма за епизоотичен
надзор чрез изследване на животни индикато-
ри—говеда (или други преживни, ако липсват
говеда), както и върху популацията на вектора;
3. налага възбрана за придвижване на пре-
живни животни в зоната, освен в случаите, кога-
то се придвижват преживни от места в зоната, за
които е абсолютно доказано, че няма циркула-
ция на вируса или присъствие на вектор;
4. при необходимост разрешава извършване
на ваксинация и идентификация на ваксинира-
ните животни, като за това информира Евро-
пейската комисия.
Чл. 11. (1) В надзорната зона НВМС пред-
приема мерките, посочени в чл. 10, ал. 1.
(2) В зоната по ал. 1 не се разрешава извър-
шването на ваксинация срещу син език.
Чл. 12. Мерките по чл. 6, 9, 10 и 11 се прила-
гат, като се спазват правилата, определени от
Европейската комисия.
Чл. 13. (1) По изключение може да се разре-
ши придвижване на животни в и от предпазна-
та и надзорната зона след решение на Евро-
пейската комисия.
(2) Когато е взето решение по ал. 1, при
търговията с преживни животни се прилагат
изискванията, определени от Европейската
комисия.
Чл. 14. Ако в даден регион болестта се е раз-
пространила върху голям брой животни, НВМС
предприема и допълнителни мерки, определе-
ни от Европейската комисия.
Чл. 15. Националната ветеринарномедицин-
ска служба уведомява лицата, които отглеждат
и търгуват с преживни животни в предпазната
и надзорната зона, за всички наложени по тази
наредба мерки.
Чл. 16. (1) Диагностика на болестта син език
се извършва в национална референтна лабора-
тория, определена със заповед на министъра на
земеделието и горите.
(2) Лабораторията по ал. 1:
1. сътрудничи с референтната лаборатория
на Европейския съюз;
2. определя щама на вируса на синия език за
целите на серологичното изследване и пригот-
вя серум за откриване на антитела;