Държавен вестник, бр. 100, 2013 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  100
вземания по реда на чл. 34 се признават за 
данъчни цели най-рано в годината, в която 
настъпи едно от следните обстоятелства:“;
б) точка 1 се изменя така:
„1. изтичане на три години за вземанията 
с тригодишен давностен срок или на 5 години 
за вземанията с петгодишен давностен срок 
от момента, в който вземането е станало 
изискуемо;“
в) в т. 5 думите „давностния срок“ се за-
менят със „съответния срок по т. 1“.
2. Създава се ал. 2:
„(2) Когато преди настъпване на обстоя-
телство по ал. 1 вземането бъде изпълнено, 
включително, но не само, чрез плащане, 
събиране или прихващане, непризнатите за 
данъчни цели приходи и разходи от последва-
щи оценки по реда на чл. 34 се признават за 
данъчни цели в годината на изпълнението.“
§ 2. В чл. 42, ал. 2 се правят следните 
изменения и допълнения:
1. Точка 1 се изменя така:
„1. основно трудово възнаграждение;“.
2. Създава се нова т. 2:
„2. допълнително трудово възнаграждение, 
определено като задължително с нормативен 
акт;“.
3. Създава се т. 3:
„3. обезщетения, определени като задъл-
жителни с нормативен акт;“.
4. Досегашната т. 2 става т. 4.
§ 3. В чл. 46, ал. 1 се правят следните 
изменения:
1. Точка 1 се изменя така:
„1. изтичане на три години за задълженията 
с тригодишен давностен срок или на 5 години 
за задълженията с петгодишен давностен срок 
от момента, в който задължението е станало 
изискуемо;“.
2. В т. 5 думите „давностния срок“ се за-
менят със „съответния срок по т. 1“.
§ 4. В чл. 184 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В т. 1 числото „35“ се заменя с „25“.
2. Създава се нова т. 2:
„2. през целия данъчен период данъчно 
задълженото лице поддържа не по-малко от 
10 работни места, като най-малко 50 на сто 
от тях са заети пряко в извършваната произ-
водствена дейност;“.
3. Създава се т. 3:
„3. през целия данъчен период не по-малко 
от 30 на сто от персонала са лица с постоянен 
адрес в общини по т. 1;“.
4. Досегашната т. 2 става т. 4.
§ 5. В чл. 189, ал. 1, т. 3 числото „35“ се 
заменя с „25“.
§ 6. В чл. 195 се създава ал. 6:
„(6) С данък при източника не се облагат:
1. доходите от лихви по облигации или 
други дългови ценни книжа, издадени от 
местно юридическо лице и допуснати до тър-
говия на регулиран пазар в страната или в 
държава – членка на Европейския съюз, или 
на друга държава – страна по Споразумението 
за Европейското икономическо пространство;
2. доходите от лихви по заем, предоставен 
от чуждестранно лице – емитент на облигации 
или други дългови ценни книжа, когато са 
изпълнени едновременно следните условия:
а) емитентът е местно лице за данъчни 
цели на държава – членка на Европейския 
съюз, или на друга държава – страна по Спо-
разумението за Европейското икономическо 
пространство;
б) емитентът е издал облигациите или дру-
гите дългови ценни книжа с цел предоставяне 
на постъпленията от тях назаем на местно 
юридическо лице;
в) облигациите или другите дългови ценни 
книжа са допуснати до търговия на регули-
ран пазар в страната или в държава – членка 
на Европейския съюз, или на друга държа-
ва – страна по Споразумението за Европей-
ското икономическо пространство.“
§ 7. В чл. 200а се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. Създават се нови ал. 2 и 3:
„(2) Доходите от лихви, авторски и лицен-
зионни възнаграждения може да се облагат 
със ставката по ал. 1 и преди да е изтекъл 
срокът по ал. 6, т. 2, при условие че към 
момента на начисляване на дохода притежа-
ването на изискуемия минимум от капитала 
не е прекъснато.
(3) В случаите по ал. 2, когато притежа-
ването на изискуемия минимум от капитала 
е прекъснато преди изтичането на минимал-
ния двегодишен срок, за обложените по ал. 2 
доходи от лихви, авторски и лицензионни 
възнаграждения се прилага данъчната ставка 
в размер 10 на сто. Дължимият данък при из-
точника се коригира така, все едно данъчната 
ставка на данъка върху доходите от лихви, 
авторски и лицензионни възнаграждения е 
била 10 на сто. За разликата между внесения 
и дължимия данък при източника се дължи 
лихва за просрочие за периода от датата, на 
която е следвало да бъде внесен данъкът при 
източника, до датата на внасянето му.“
2. Досегашната ал. 2 става ал. 4.
3. Досегашната ал. 3 става ал. 5 и в нея в 
текста преди т. 1 думите „Алинеи 1 и 2“ се 
заменят с „Алинеи 1 – 4“.
4. Досегашната ал. 4 става ал. 6 и в нея в 
т. 2, букви „а“, „б“ и „в“ думите „е притежа-
вало“ се заменят с „притежава“.
§ 8. В чл. 267 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея 
думите „начисления разход, представляващ 
скрито разпределение на печалба“ се заменят 
със „сумата, представляваща скрито разпре-
деление на печалба“.
2. Създава се ал. 2:
„(2) В случаите, когато данъчно задължено 
лице, извършило скрито разпределение на 
печалба, посочи това обстоятелство в да-
нъчната си декларация, санкцията по ал. 1 
не се налага.“