Държавен вестник, бр. 72, 2016 г., стр. 240

СТР.  240	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  72
До 16.07.2014 г. огнища на син език бяха ре-
гистрирани на територията на 10 населени места 
в област Хасково, 6 населени места в област 
Кърджали, 1 населено място на територията на 
област Бургас, 3 населени места в област Смолян 
и 1 населено място в област Ямбол.
До края на месец октомври 2014 г. всички 
28 административни области на страната бяха 
засегнати от заболяването. Син език беше по-
твърден в 790 стада ЕПЖ, 5992 стада овце и 
385 стада кози в 2155 населени места от общо 
5362 на територията на цялата страна. Като се 
има предвид бързото разпространение на за-
боляването в цяла България, определянето на 
огнище на заболяването се основаваше на два 
критерия: 1. Наличие на клинични признаци 
в засегнатото стадо; 2. Положителен резултат 
при лабораторно изследване (ELISA или PCR) 
на проби от животни от други стада от същото 
населено място.
До 1  декември, когато беше обявено началото 
на вектор-свободния сезон, бяха регистрирани 
2335 огнища на син език със засегнати 808 стада 
ЕПЖ, 391 стада кози и 6016 стада овце (фигура 1).
 
Фиг. 1. Огнища на син език на територията на 
България през 2014 г.
През декември 2014 г. беше проведено серо-
логично проучване във всички 28 администра-
тивни области на страната с цел да се опре-
дели процентът на серопревалентност и да се 
приоритизират областите за ранна ваксинация 
през 2015 г. Резултатът от общо 6694 изследвани 
проби от 397 населени места показа 57,8 % обща 
превалентност на заболяването.
3. Описание на представената програма:
Програмата включва:
 – Лабораторно изследване на кръвни проби 
от сентинелни животни за установяване 
наличието на антитела срещу син език;
 – Лабораторно изследване на кръвни проби 
от преживни животни за установяване 
наличието на антитела срещу син език 
при съмнение за заболяването;
 – Лабораторно изследване на кръвни и 
органни проби от преживни животни за 
установяване генома на вируса на син език 
при съмнение за заболяването;
 – Лабораторно изследване на кръвни и 
органни проби от преживни животни за 
установяване генома на вируса на епизоо-
тична хеморагична болест при съмнение и 
за извършване на диференциална диагноза;
 – Морфологичен анализ на улови от кули-
коиди;
 – Лабораторно изследване на сборни проби 
куликоиди за установяване генома на ви-
руса на син език във вектора;
 – Ваксинация на говеда и овце;
 – Клиничен преглед на сентинелни животни;
 – Клиничен преглед на ваксинирани животни.
Допълнителни мерки в случай на възникване 
на син език:
 – Третиране с инсектициди на животни, 
стопанства, пасища, водни резервоари, и 
др. места, където се установяват вектори;
 – Унищожаване на преживни животни, по-
казващи клиника на заболяването;
 – Унищожаване на труповете на умрели от 
син език животни;
 – Изплащане на обезщетения на собственици 
за техните унищожени животни;
 – Лабораторно изследване на възприемчиви 
преживни животни от надзорната и пред-
пазната зони;
 – Клиничен преглед на възприемчиви пре-
живни животни от надзорната и предпаз-
ната зони;
 – Забрана за придвижване на животни от 
засегнатите зони;
 – Забрана за паша на преживни животни от 
засегнатите зони, в часовете, през които 
векторът е активен. 
Мерки съгласно програмата:
3.1. Кратко изложение на мерките в про-
грамата: 
Продължителност на програмата: 
1.01.2016 – 31.12.2018 г. 
X Контрол
Х Лабораторно изследване
Х Ентомологичен надзор
Х Клинични прегледи
Х Ваксиниране
Х Убиване на преживни животни с клинични 
признаци за болестта
X Обезвреждане на трупове на убити или 
умрели животни
Х Обезщетяване на собствениците на уни-
щожените животни
Х Лечение
Х Други мерки: дезинсекция на животни и 
на местата на възпроизвеждане на вектора 
3.2. Надзор на заболяването син език чрез 
използване на сентинелни животни през 
2016 – 2018 г.
Кръвни проби за серологичен надзор ще бъ-
дат вземани ежегодно в периода 1.04. – 30.11. за 
всяка календарна година от сентинелни животни, 
отглеждани на територията на цялата страна. 
Вземане на проби през април може да покаже 
евентуална ранна интродукция или презимуване 
на вируса, а изследването на проби, взети през 
ноември, има за цел да установи точно края на 
активния сезон на заболяването. В зависимост 
от епизоотичната обстановка и климатичните 
условия през съответната година периодът на 
пробовземане може да бъде променен, за което