Държавен вестник, бр. 86, 2012 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  86
Раздел V
Интензивност на светлините и контрол
Чл. 165. (1) Интензивността на светлините 
на ПИК се избира така, че да бъде подходяща 
за минималните условия на видимост и заоби­
калящото осветление, при които се използва 
ПИК, и са съвместими с интензивността на 
най-близкия участък (секция) на светлинната 
система на подхода за кацане, ако има такива.
(2) Интензивността на системата светлини 
на подхода за кацане може да бъде по-голяма 
от интензивността на светлините на ПИК, но 
е необходимо да се избягват резките преходи с 
оглед да не се създаде лъжливо впечатление у 
пилота за изменение на видимостта по време 
на подхода за кацане.
(3) При наличие на високоинтензивна 
светлинна система се предвижда подходящ 
контрол на интензивността (средства за ней­
ното регулиране), позволяващи да се коригира 
интензивността на светлините в зависимост 
от конкретните условия. 
(4) В случаите по ал. 3 се осигурява отделно 
регулиране на интензивността или други под­
ходящи методи, за да може да се експлоатират 
при съвместима (съгласувана) интензивност 
следните системи, в случай на монтиране: 
1. светлинна система на подхода за кацане; 
2. странични светлини на ПИК; 
3. прагови светлини на ПИК; 
4. крайни светлини на ПИК; 
5. осеви светлини на ПИК; 
6. светлини в зоната на приземяване; 
7. осеви светлини на ПР.
(5) По периметъра и в елипсата, които оп­
ределят главния лъч, посочени в приложение 
№ 9, фигури 9-1 до 9-10, максималната стойност 
на интензивността (силата) на светлината не 
може да превишава три пъти минималната 
стойност на интезивността на светлината, 
измерена съгласно приложение № 9, общи 
забележки на фигури 9-1 до 9-11, забележка 2.
(6) По периметъра и в правоъгълника, които 
определят главния лъч, указани в приложение 
№ 9, фигури 9-12 до 9-20, максималната стой­
ност на интензивността (силата) на светлината, 
не може да превишава три пъти минималната 
стойност на интезивността на светлината, 
измерена съгласно приложение № 9, общи 
забележки на фигури 9-12 до 9-21, забележка 2.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  ч е т в ъ р т а
АВАРИЙНА СВЕТЛИННА СИСТЕМА
Чл. 166. (1) Когато на летище с ПИК, 
оборудвана със светлинна система, липсват 
резервни източници за електроснабдяване, 
се предвиждат достатъчен брой аварийни 
светлини, пригодни да бъдат монтирани най-
малко на основната ПИК, в случай на отказ 
на основната светлинна система.
(2) Аварийни светлини могат да се използ­
ват и за маркиране на препятствия или за 
очертаване на ПР и перони.
(3) Поставените на ПИК аварийни свет­
лини като минимум следва да съответстват 
на конфигурацията на светлините, изискващи 
се за необорудвана ПИК.
(4) Цветът на аварийните светлини съответ­
ства на цветовите изисквания към светлинната 
система на ПИК.
(5) Изискванията на ал. 4 не се прилагат, 
когато е невъзможно осигуряването на цветни 
прагови и крайни светлини на ПИК, като 
тогава е допустимо всички светлини да мо­
гат да бъдат променливо бели или възможно 
най-доближаващи се към този тип.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  п е т а
АЕРОНАВИГАЦИОННИ ФАРОВЕ 
(МАЯЦИ)
Раздел I
Общи положения
Чл. 167. (1) На всяко летище, предназна­
чено да се използва през нощта, се поставя 
летищен или опознавателен маяк, ако това се 
налага от условията на експлоатация.
(2) Експлоатационната необходимост се 
определя в зависимост от изискванията за 
въздушното движение, използващо летището, 
а също така с отчитането на ярко изразените 
отличителни белези на летището по отношение 
на обкръжаващата го среда и разполагането на 
други визуални и невизуални средства, помагащи 
да се установи местоположението на летището.
Раздел II
Летищен маяк
Чл. 168. (1) На летище, предназначено за 
използване през нощта, се предвижда лети­
щен маяк при наличие на едно или повече 
от следните условия:
1. въздухоплавателните средства осъщест­
вяват навигацията главно с помощта на ви­
зуални средства;
2. има често ограничения в условията на 
видимост;
3. от въздуха трудно се определя место­
положението на летището предвид наличи­
ето на околни светлини или особености на 
местността.
(2) Летищният маяк се разполага на ле­
тището или близо до него в зона с ниска 
фонова осветеност.
(3) Маякът се разполага така, че да не се 
закрива от обекти във важни направления и 
да не заслепява пилота, подхождащ за кацане. 
(4) Летищният маяк излъчва или цветни 
импулсни светлини (светкавици), редуващи 
се с бели, или само бели импулсни светлини 
(светкавици).
(5) Честотата на общия брой светкавици 
е от 20 до 30 в минута.
(6) Цветните светкавици, излъчвани от 
маяка, са: 
1. зелен цвят на летище, разположено на суша; 
2. жълт цвят на летище, разположено на 
водна повърхност;