Държавен вестник, бр. 18, 2006 г., стр. 45

Б Р О Й  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
3. клането се извършва под надзора на офи-
циален ветеринарен лекар в посочена от НВМС
регистрирана кланица.
Чл. 10. След получаване на сигнал за съмне-
ние за инфлуенца по птиците централното уп-
равление (ЦУ) на НВМС незабавно изпраща
диагностичен екип на място, който:
1. взема биологичен материал от съмнител-
ни за инфлуенца птици за лабораторно изслед-
ване и го транспортира до одобрена от НВМС
диагностична лаборатория;
2. извършва епизоотологично проучване;
3. събира информация за броя на излюпени-
те и умрелите птици, броя на птиците с клинич-
ни признаци и броя на здравите птици, която
ежедневно се осъвременява;
4. преброява възприемчивите птици по ка-
тегории и видове в засегнатия район;
5. поставя под възбрана и други животно-
въдни обекти, имащи епизоотична или техно-
логична връзка с обекта.
Чл. 11. Наложените ограничителни мерки
върху обектите се отменят от НВМС, ако се
установят отрицателни резултати за инфлуен-
ца по птиците след приключване на лаборатор-
ните изследвания по раздел IV и отпадне съм-
нението за болестта.
Чл. 12. Националната ветеринарномедицин-
ска служба може да ограничи мерките, посоче-
ни в чл. 9, само за част от животновъдния обект,
при условие че съмнителните за инфлуенца
птици са били отглеждани и хранени от отде-
лен персонал и отделно от останалите птици.
Чл. 13. Националната ветеринарномедицин-
ска служба разрешава придвижването на яйца
от животновъдния обект, в който има съмне-
ние за инфлуенца по птиците, директно до одоб-
рено предприятие за производство на яйчни
продукти при спазване на следните изисквания:
1. яйцата не са предназначени за люпене и
имат здрава черупка;
2. всяка партида яйца се придружава със
съответните ветеринарномедицински доку-
менти за придвижване на животински суро-
вини и храни, издадено от официален ветери-
нарен лекар;
3. да отговарят на изискванията на наредба-
та, издадена на основание чл. 54 и чл. 64, ал. 2
от Закона за ветеринарномедицинската дейност;
4. всяка партида е запечатана преди изпра-
щането и по време на транспортирането до
одобреното предприятие;
5. опаковъчният материал, транспортните
средства, използвани за придвижването на яй-
цата,  и помещенията, в които яйцата са съхраня-
вани, се почистват и дезинфекцират по начин,
гарантиращ унищожаване вируса на болестта.
Чл. 14. Ветеринарният лекар, отговарящ за
животновъдния обект, в който има птици, съм-
нително болни от инфлуенца, незабавно изпра-
ща съобщение за партидата по чл. 13, т. 2 до
ветеринарния лекар, отговарящ за предприяти-
ето за производство на яйчни продукти.
Чл. 15. Ветеринарният лекар, отговарящ за
предприятието за производство на яйчни про-
дукти, след получаване на пратката по чл. 12,
т. 2 следи за спазването на следните изисква-
ния към доставените яйца:
1. да се съхраняват в отделно помещение
от другите яйца от момента на доставянето
им в предприятието до момента на тяхната
преработка;
2. черупките на такива яйца да се унищожа-
ват чрез изгаряне или заравяне по реда на на-
редба на министъра на земеделието и горите за
ветеринарно-санитарните изисквания при съ-
бирането и обезвреждането на отпадъци от
животински произход.
Чл. 16. Ветеринарният лекар по чл. 15:
1. определя начина на преработка на птичи-
те суровини и храни, вида на опаковъчните
материали и дезинфекцирането на използвани-
те за превозване на яйцата транспортни сред-
ства, както и на сградите, в които яйцата са
били складирани;
2. информира ветеринарния лекар, отгова-
рящ за животновъдния обект, в който има съм-
нение за възникване на инфлуенца по птиците,
за всички получени за преработка яйца и начи-
ните за тяхното оползотворяване.
Раздел IV
Диагностика на инфлуенцата по птиците
Чл. 17. Диагноза инфлуенца по птиците се
поставя въз основа на епизоотичните, клинич-
ните, патологоанатомичните данни и резулта-
тите от лабораторните изследвания по чл. 18.
Чл. 18. Лабораторните изследвания за инф-
луенца по птиците се извършват в лаборато-
рия, одобрена по реда на чл. 24, ал. 1 от Закона
за ветеринарномедицинската дейност (ЗВД),
чрез използване на методите, посочени в при-
ложение № 2.
Чл. 19. Ръководителят на лабораторията по
чл. 18:
1. поддържа постоянна диагностична го-
товност;
2. незабавно изследва получените проби и
писмено уведомява за резултата съответната
РВМС и ЦУ на НВМС;
3. използва методите за диагностика, посо-
чени в приложение № 2;
4. дава оценка за патогенността на вируса
тип А на инфлуенца по птиците и идентифика-
цията на субтиповете Н5 и Н7;
5. изпраща проби за потвърждаване на диаг-
нозата в одобрена лаборатория на страна—член-
ка на ЕС, от посочените в приложение № 4 и
участва в сравнителни тестове;
6. съхранява изолираните теренни щамове
на вируса на инфлуенцата по птиците;
7. изпитва периодично и контролира качес-
твото на използваните диагностикуми.