Държавен вестник, бр. 107, 2025 г., стр. 172

СТР.  172	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  107
на извършените дейности по медицинска 
експертиза съгласно Наредба № 3 от 2019 г. 
за медицинските дейности извън обхвата 
на задължителното здравно осигуряване, за 
които Министерството на здравеопазването 
субсидира лечебни заведения, и за критериите 
и реда за субсидиране на лечебни заведения 
(ДВ, бр. 29 от 2019 г.) въз основа на подадени 
от тях заявления. Допълнил е, че в мотивите 
на оспорения акт и съобразно частичната 
предварителна оценка на въздействието, 
по реда на Наредба № 3 от 5.04.2019 г. за 
медицинските дейности извън обхвата на 
задължителното здравно осигуряване, за 
които Министерството на здравеопазването 
субсидира лечебни заведения, и за критериите 
и реда за субсидиране на лечебни заведения 
е предвидено увеличение на субсидията за 
дейностите по медицинската експертиза с над 
50 % от досегашния регламентиран размер на 
финансиране на тази дейност. Посочил е, че с 
Постановление № 358 от 23.10.2024 г. на МС са 
одобрени допълнителни разходи по бюджета на 
Министерството на здравеопазването за 2024 г. 
в размер 710 000 лв. за извършени дейности по 
медицинска експертиза. Формирал е решава­
щия извод за съответствието на чл. 10, ал. 2, 
чл. 11, ал. 1 и 2 от Правилника за устройството 
и организацията на работа на органите на 
медицинската експертиза и на регионалните 
картотеки на медицинските експертизи и на 
§ 42, ал. 1 от ПЗР към Постановление № 47 
от 13.03.2024 г. на Министерския съвет за 
изменение и допълнение на Правилника за 
устройството и организацията на работа на 
органите на медицинската експертиза и на 
регионалните картотеки на медицинските 
експертизи, обн. в ДВ, бр. 23 от 19.03.2024 г., 
с материалния закон.
По гореизложените мотиви първоинстан­
ционният съд е постановил обжалваното 
решение. Присъдил е разноски съобразно 
изхода на спора.
Касационната инстанция преценява ре­
шението като неправилно в по-голямата му 
част. Съображенията, мотивирали този извод, 
са следните:
Правилникът за устройството и организа­
цията на работа на органите на медицинската 
експертиза и на регионалните картотеки на 
медицинските експертизи е приет от Минис­
терския съвет по делегацията на чл. 109 от 
Закона за здравето (33). Законовата разпоредба 
делегира на Министерския съвет правомощи­
ето да регламентира устройството и организа­
цията на работа на органите на медицинската 
експертиза по чл. 103 и на РКМЕ.
Откриването на ТЕЛК по места не е дей­
ност по устройството и организацията на 
работата им, а е по създаване на тези органи 
на медицинската експертиза. Съгласно чл. 12 
от Закона за нормативните актове актът по 
прилагане на закон може да урежда само 
материята, за която е предвидено той да 
бъде издаден. По аргумент на противното 
(per argumentum a contrario) от посочената 
разпоредба в конкретния случай Правилникът 
не може да урежда материята, свързана със 
създаването, откриването на ТЕЛК, т. е., къде 
и колко ТЕЛК да бъдат открити.
Съгласно законовите разпоредби на чл. 101, 
ал. 2 и чл. 105, ал. 1 от Закона за здравето 
правомощието за откриването, респективно 
закриването на ТЕЛК, е предоставено на 
директорите на регионалните здравни ин­
спекции (РЗИ) съгласувано с министъра на 
здравеопазването. Това са органите, в чиято 
компетентност законодателят е предоставил 
да решат към кои държавни и общински 
лечебни заведения за болнична помощ, цен­
трове за психическо здраве, центрове за кож­
но-венерически заболявания и комплексните 
онкологични центрове да открият ТЕЛК. 
Една от дейностите, възложени от закона на 
РЗИ съгласно чл. 10, ал. 1, т. 3 от Закона за 
здравето, е тази по планиране, организиране, 
ръководство и контрол на медицинската екс­
пертиза. Съгласно чл. 7 от Закона за здравето 
държавната здравна политика на територията 
на областта се осъществява и организира от 
Регионалната здравна инспекция.
При изпълнение на дейностите, възложени 
є с чл. 10 от Закона за здравето, именно РЗИ 
получава нужната информация (за здравно-де­
мографските процеси на регионално ниво, за 
факторите на жизнената среда и въздействието 
им върху населението в региона, за лечебните 
заведения в областта, респективно клиниките 
и отделенията в тях, както и за обезпечеността 
им с медицински специалисти, за характер­
ните за географския регион заболявания, в 
случай че са налице такива, и т.н.), която е 
необходима за преценката къде, колко и какви 
ТЕЛК да се създадат.
Цитираната законова уредба води до из­
вода, че не Министерският съвет е органът, 
натоварен от закона с компетентността да 
планира и открива ТЕЛК по места. В Зако­
на за здравето не е предвидено задължение 
за компетентните органи – директорите на 
РЗИ, след съгласуване с министъра на здра­
веопазването да създават ТЕЛК във всички 
държавни и общински многопрофилни лечебни 
заведения за болнична помощ и комплексните 
онкологични центрове. След като в закона го