Държавен вестник, бр. 71, 2004 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  71
ка и анализ на информацията, прогнозира раз-
витието на аварийната обстановка и определя
мерки за защита на населението.
(5) В определени случаи в зависимост от
спецификата на защитната мярка по предложе-
ние на Постоянната комисия Министерският
съвет взема решение за прилагането є.
Чл. 27. За рискови категории III, IV и V пред-
седателят на ДАГрЗ въвежда в действие и съот-
ветно прекратява изпълнението на външния
авариен план, включително определя мерките
за защита на населението.
Чл. 28. (1) В зависимост от рисковата катего-
рия аварийните екипи изпълняват аварийните
планове при спазване на следните изисквания:
1. намаляване на времето на престой в мес-
тата и районите, замърсени с радиоактивни
вещества;
2. извършване на дейности при възможно
най-голямо разстояние от радиоактивния из-
точник;
3. използване на защитни прегради и мани-
пулатори, когато това е възможно;
4. използване на индивидуални средства за
защита.
(2) За изпълнение на изискванията по ал. 1,
т. 1 и 2 местата и районите, замърсени с ради-
оактивни вещества, се ограждат и обозначават
и се дезактивират, когато това е възможно.
(3) Членовете на аварийните екипи посто-
янно следят своите индивидуални дози на об-
лъчване и при достигане на дозовите граници,
установени с тази наредба, незабавно напускат
района на аварията.
(4) Всички членове на аварийните екипи и
на екипите по чл. 21, ал. 2 се намират под не-
прекъснат индивидуален мониторинг и меди-
цинско наблюдение.
Чл. 29. (1) За предотвратяване разпростране-
нието на замърсяване с радиоактивни вещества:
1. хора, животни, транспортни средства,
материали, технически средства и други пред-
мети, замърсени с радиоактивни вещества, на-
пускат местата и районите, замърсени с радио-
активни вещества, само след дезактивация;
2. извън случаите по т. 1 напускането на
местата и районите, замърсени с радиоактивни
вещества, се разрешава, когато:
а) хората и предметите, замърсени с радио-
активни вещества, се изолират по начин, който
възпрепятства разпространението на радиоак-
тивни вещества;
б) повърхностното замърсяване на изоли-
ращите средства не надвишава 20 part./cm2.min
за бета-радионуклиди и нискотоксични алфа-
радионуклиди и 2 part./cm2.min за всички оста-
нали групи на радиотоксичност на алфа-радио-
нуклиди;
в) мощността на еквивалентната доза във вся-
ка точка от външната повърхност на превозното
средство не надвишава 2 mSv/h, а на мястото на
водача и придружаващите го лица—10 µSv/h;
3. животни, замърсени с радиоактивни ве-
щества, обитават специално обособени места.
(2) В случаите, когато е необходимо извър-
шването на спешни животоспасяващи мерки,
пострадало лице, замърсено с радиоактивни
вещества, се извежда от местата и районите,
замърсени с радиоактивни вещества, под непре-
къснат медицински контрол и индивидуален
мониторинг.
Чл. 30. По време на аварията всички после-
дици, както и ефективността на намесата се
оценяват и документират.
Чл. 31. (1) След приключване на действията
по ограничаване и ликвидиране на последстви-
ята от аварията Постоянната комисия съвмес-
тно с другите органи на изпълнителната власт
разработва програма за прилагане на дълго-
временни защитни мерки за населението и окол-
ната среда.
(2) Програмата по ал. 1 трябва да осигури в
оптимална степен ограничаване на въздейст-
вието на вредните здравни, екологични, соци-
ални и икономически последици от аварията.
Раздел II
Намеса
Чл. 32. (1) Намеса е прилагането на защит-
ни мерки и всяко друго действие за огранича-
ване, намаляване и предотвратяване на облъч-
ването или възможността за облъчване и на
вредните последствия за човешкото здраве, ка-
чеството на живот, имуществото и околната
среда при авария, хронично облъчване или
предишни дейности.
(2) Намесата се прилага за въздействие върху:
1. източника на радиоактивно замърсяване—
за ограничаване или преустановяване на пря-
кото облъчване и изхвърляне на радиоактивни
вещества в околната среда;
2. околната среда—за ограничаване на пре-
носа на радиоактивни вещества върху човека;
3. човека—за ограничаване на облъчването
и ефективно лечение на облъчени лица.
(3) Намесата е основа за възстановяване на
нормалните условия за социален и икономичес-
ки живот след ликвидиране на последиците от
аварията.
(4) Намесата се определя въз основа на:
1. критериите за вземане на решения и нива-
та за намеса;
2. прогнозата за развитието на аварията;
3. възможните резултати от прилагане на
различни защитни мерки;
4. приоритета на здравните и социалните
аспекти пред икономическите съображения;
5. други икономически, социални и психоло-
гически фактори.
(5) Намеса се прилага само когато:
1. ползата от намаляването на вредното въз-
действие от облъчване е достатъчна да обосно-
ве причинените вреди от намесата и разходите
по нея, включително социалната цена;