Държавен вестник, бр. 90, 2006 г., стр. 95

Б Р О Й  90
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  95
телно в средата на разстоянието между следата на
колелата и всяка точка, в която е разположен
микрофонът.
Ако има съмнение за условието  еднородност
по т 2.4 на това приложение,  проби се изрязват от
повече точки от зоната за изпитване.
За всяка проба се определя остатъчната порес-
тост, след което се изчислява средната аритметич-
на стойност от всички измервания и същата се
сравнява с изискванията  по т. 2.1 от приложение-
то. Остатъчната порестост на  всяка една от про-
бите не трябва да бъде по-голяма  от 10 %.
Когато зоната за изпитване се загрява от тръби
или електрически проводници и от нея се налага
да се вземат проби, се оставят няколко места с
размери приблизително 200 mm Ч 300 mm, в които
да няма проводници или тръби или в които по-
следните са разположени достатъчно дълбоко, за
да не се повредят при вземане на пробите. Разпо-
лагането на такива инсталации трябва да се проек-
тира, като се вземат предвид местата за бъдещо
изрязване на покритието за вземане на проби.
4.2. Коефициент на звуково поглъщане
Коефициентът на поглъщане на звука се измер-
ва по тръбния метод, описан  в ISO 10534-1/2001:
“Акустика—Определяне на коефициента на по-
глъщане на звука и на звуковия импеданс с по-
мощта на импедансната тръба—част 1: Метод на
отношението на стационарните вълни”.
По отношение на опитните образци се спазват
изискванията, прилагани при определяне на  оста-
тъчната порестост по т. 4.1 от приложението. По-
глъщането на звука се измерва в диапазона между
400 и 800 Hz и между 800 и 1600 Hz (поне в централ-
ната част на честотните ленти от трета октава) и
се определят максималните стойности за всеки от
двата честотни диапазона. Стойностите от всички
изпитвани образци се осредняват, за да се получи
окончателният резултат.
4.3. Определяне на текстурата по метода на
обемния анализ
Извършват се измервания на дълбочината на
текстурата в най-малко 10 места, разпределени
равномерно по протежението на следите на коле-
лата в участъка на изпитване. Средноаритметична-
та им стойност се сравнява с установената  мини-
мална дълбочина на текстурата. Описанието на ме-
тода се съдържа в приложение А на ISO 10844:1994.
5. Стабилност във времето и поддръжка
5.1. Влияние на стареенето
Нивото на шума при контакт с пътя, измерено
върху изпитвателната повърхност, може слабо да
се повиши през първите 6—12 месеца след полага-
нето на покритието.
Покритието достига изискваните характерис-
тики не по-рано от  четири седмици след полага-
нето. Влиянието на “възрастта” на покритието
върху шума от товарните автомобили е обикно-
вено по-малко, отколкото върху шума от леките
автомобили.
Стабилността във времето се определя главно
от заглаждането и уплътнението, причинено от
движещите се върху повърхността превозни сред-
ства. Стабилността на покритието във времето се
проверява периодично, по реда на т. 2.5 от това
приложение.
5.2. Поддръжка на повърхността
От повърхността трябва да се отстраняват раз-
пръснатите отломки или прах, които могат да при-
чинят чувствително намаляване на ефективната
дълбочина на текстурата. Когато е използвана сол
за разтопяване на сняг или лед, тя може да проме-
ни временно или дори постоянно покритието, така
че да увеличи нивото на шума и следователно ней-
ната употреба не се препоръчва.
5.3. Подновяване на покритието в зоната на
изпитване
Ако се налага подновяване на покритието на
площадката за изпитване, достатъчно е да се под-
мени покритието само в лентата (с широчина 3 m,
както е показано на фиг. 1), по която се движат
превозните средства. Това е възможно, ако зоната
за изпитване извън лентата отговаря на изисква-
нията за остатъчна порестост или коефициента на
поглъщане на звука при измерването.
6. Документация  за покритието на изпитва-
телната повърхност и за провежданите на нея из-
питвания
6.1. Документация  за покритието на изпитва-
телната повърхност
Документът, описващ покритието на изпитва-
телната повърхност, трябва да съдържа следните
данни:
6.1.1. Местоположение на изпитвателната пло-
щадка.
6.1.2. Тип и твърдост на свързващия материал,
тип на минералните  вещества, максимална теоре-
тична плътност на бетона (DR), дебелина на по-
критието и гранулометрична крива, определена въз
основа на анализа на взетите проби от покритието
на площадката за изпитване.
6.1.3. Метод за уплътняване (тип на валяка, маса
на валяка, брой на валиранията).
6.1.4. Температура на сместа, температура на
въздуха и скорост на вятъра по време на полагане
на покритието.
6.1.5. Дата на полагане на покритието и изпъл-
нител.
6.1.6. Резултатите от всички или поне от по-
следното изпитване, включително:
6.1.6.1. Остатъчна порестост на всяка проба;
6.1.6.2. Участъците в зоната за изпитване, от-
където са взети пробите, предназначени за измер-
ване на порестостта;
6.1.6.3. Коефициентът на поглъщане на звука
за всяка проба (ако е извършено измерване). По-
сочват се резултатите както за всяка проба, така и
за всеки честотен диапазон и средноаритметич-
ния резултат от тях;
6.1.6.4. Участъците в зоната за изпитване, от-
където са взети пробите за измерване на поглъща-
нето на  звука;
6.1.6.5. Дълбочината на текстурата, включител-
но броя на изпитванията и средноквадратичното
отклонение;
6.1.6.6. Техническата служба, отговорна за про-
веждането на изпитването по т.6.1.6.1 и по т. 6.6.3,
както и типа на използваното оборудване;
6.1.6.7. Дата на провеждането на изпитване-
то(-ията) и дата, на която пробите са изрязани
от покритието на изпитвателната площадка.