Държавен вестник, бр. 6, 2016 г., стр. 93

БРОЙ  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  93  
за директно предоставяне на безвъзмездна 
финансова помощ за изпълнение на проект 
от Оперативна програма „Развитие на човеш-
ките ресурси“ налага извод, че не е нарушен 
чл. 3, ал. 1 ЗОАРАКСД. Не е основателно и 
възражението за нарушение на чл. 3, ал. 2 и 3  
ЗОАРАКСД – след като въведените изисквания 
са относими към всички лечебни заведения, 
които упражняват съответната медицинска 
специалност, се изключва ограничението на 
конкуренцията поради еднаквите правила. 
Неоснователни са възраженията за на-
рушение на чл. 6 ЗЛЗ, като посочването на 
материалните условия не изключва спазването 
на критерии за качеството. Различен е пред-
метът на регулиране на наредбите по чл. 6 и 
чл. 46, ал. 3 ЗЛЗ, като съгласно чл. 57, ал. 2 
ЗЛЗ клиниките, отделенията и медицинско-
диагностичните лаборатории имат ниво на 
компетентност, определено с наредбите по 
чл. 6 ЗЛЗ. Не са налице нарушения, които 
да водят до извод за незаконосъобразност на 
оспорената наредба, поради което жалбата 
като неоснователна следва да бъде отхвърлена.
ІІ. По допустимостта на жалбата:
Върховният административен съд счита 
жалбата за допустима – подадена е от надлеж-
ни страни и срещу подзаконов нормативен акт.
Процесуалните предпоставки, при които е 
допустимо оспорването на подзаконов норма-
тивен акт, са определени в чл. 185, 186 и 187 
АПК. Наредбата е подзаконов нормативен акт, 
издадена от министъра на здравеопазването, 
обнародвана е в Държавен вестник, бр. 66 от 
8.08.2014 г. Следователно предмет на оспорва-
не е подзаконов нормативен акт по смисъла 
на чл. 185, ал. 1 АПК. Наредбата не е била 
предмет на съдебен контрол.
Разпоредбата на чл. 185, ал. 1 АПК допуска 
оспорване на подзаконов нормативен акт – из-
цяло или в отделна разпоредба, по отношение 
на неговата законосъобразност. Видно от 
петитума на жалбата, с нея се твърди неза-
коносъобразност на Наредба № 15 в цялост.
Съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да оспор-
ват подзаконов нормативен акт имат гражда-
ните, организациите и органите, чиито права, 
свободи или законни интереси са засегнати или 
могат да бъдат засегнати от него или за които 
той поражда задължения. Жалбоподателите са 
юридически лица с нестопанска цел, създадени 
въз основа на Закона за юридическите лица 
с нестопанска цел, вписани в регистъра на 
юридическите лица с нестопанска цел като 
сдружения, които осъществяват дейност в 
обществена полза. С оглед на това те имат 
качеството на организация по смисъла на 
§ 1, т. 2 АПК. За тях ще е налице право на 
оспорване на процесната наредба, ако тя засяга 
или може да засегне техни права или законни 
интереси. За да се прецени това обстоятелство, 
е необходимо да се установи какви са целите 
и какъв е предметът на дейност на сдружени-
ята, какви с оглед на това са техните права 
и законни интереси и налице ли е исканата 
от законодателя форма на тяхното засягане.
Регистрираните цели на сдруженията са 
съответно: защита интересите на частните 
болници, подобряване на здравното обслуж-
ване на гражданите, създаване на условия за 
честна конкуренция и развитие на пазара на 
медицински услуги; запазване и развитие на 
общинските болници, всестранно подпомагане 
на общинските болници с цел подобряване на 
медицинското обслужване на населението; за-
щита на индивидуалните и колективните права 
на гражданите и организациите в сферата на 
здравеопазването. Оспорената наредба има за 
предмет утвърждаването на медицински стан-
дарт на клиничната медицинска специалност 
„Ревматология“, в т.ч. и специфичните изисква-
ния за оборудване и апаратура. Следователно 
по своя предмет на правно регулиране Наредба 
№ 15 безспорно рефлектира върху целите на 
трите сдружения и може да засегне законните 
интереси на сдруженията, установени от зако-
ново регистрираните им цели.
С оглед на изложеното съдът счита, че 
жалбата е допустима.
Разгледана по същество жалбата е осно-
вателна.
ІІІ. Относимата правна уредба:
1. Закон за лечебните заведения:
Член 6, ал. 1 – Лечебните заведения осъ-
ществяват дейността си при спазване на 
медицинските стандарти за качество на оказ-
ваната медицинска помощ и осигуряване на 
правата на пациента. Медицинските стандарти 
се утвърждават с наредби на министъра на 
здравеопазването. 
Член 20, ал. 2 – В болницата за активно 
лечение могат да се откриват структури за 
долекуване и продължително лечение или 
рехабилитация. 
Член 46, ал. 3 – Основните изисквания, 
на които трябва да отговарят устройството, 
дейността и вътрешният ред на лечебните за-
ведение за болнична помощ, както и условията 
и редът за откриване на структури по чл. 20, 
ал. 2, се определят с наредба на министъра 
на здравеопазването.
Член 116а – Лечебно заведение, което 
извършва дейност по болнична медицинска 
помощ в нарушение на утвърдените меди-
цински стандарти, се наказва с имуществена 
санкция от 500 до 2000 лв.
2. Наредба № 15 от 28.07.2014 г. за утвър-
ждаване на медицински стандарт „Ревмато-
логия“:
§ 3 – Стандартните и специфичните изис-
квания за оборудване и апаратура, определени 
в приложението към член единствен, ако не 
могат да бъдат осигурени за всяка структура, 
следва да бъдат осигурени в лечебното заве-