Държавен вестник, бр. 82, 2015 г., стр. 57

БРОЙ  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
Г л а в а  д в а н а д е с е т а
ИНФОРМАЦИОННА СИСТЕМА ЗА ГОР-
СКИТЕ ТЕРИТОРИИ И ЗА ДЕЙНОСТИТЕ 
В ТЯХ
Чл. 146. (1) Информационната система за 
горските територии и за дейностите в тях 
съдържа:
1. пространствена и атрибутна база данни 
от инвентаризацията на горските територии;
2. горскостопанските планове и програми, 
плановете за управление на природните пар-
кове, плановете за ловностопанските дейности 
и плановете за дейностите по опазване от 
пожари;
3. информация за извършените дейности 
в горските територии;
4. информация за учредени вещни права 
върху горски територии;
5. баланс на горските територии по ви-
дове собственост, общини, области, горски 
териториални единици, държавни горски и 
ловни стопанства и държавни предприятия 
по чл. 163 от Закона за горите за:
а) разпределение на площта по групи и 
видове гори; 
б) разпределение на площта по дървесни 
видове и класове на възраст;
в) разпределение на запаса по дървесни 
видове и класове на възраст;
г) разпределение на площта и запаса по 
функционално предназначение;
д) разпределение на площта и обема на 
планираните и проведените сечи по вид на 
сечта, групи гори/видове гори и дървесни 
видове;
е) разпределение на площта по видове гори 
и пълноти; 
ж) разпределение на площта по видове 
насаждения и бонитети;
6. информация за наличието и състоянието 
на горските автомобилни пътища;
7. информация за защитените територии 
по Закона за защитените територии и на 
защитените зони по Закона за биологичното 
разнообразие в горските територии;
8. информация за протичащите в горските 
територии ерозионни процеси, регистрираните 
водосбори с поройна активност и свлачища;
9. регистри на горските разсадници, на 
доставчиците на горски репродуктивни мате-
риали и на одобрените базови източници за 
добив на горски репродуктивни материали; 
10. други регистри и информация, изисква-
щи се по нормативен акт.
(2) Информацията за горските територии се 
базира на географска информационна система.
(3) Информацията по ал. 1 се публикува 
на интернет страницата на Изпълнителната 
агенция по горите.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА 
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. „потенциална лесопригодна площ“ е 
недървопроизводителна площ (поляна, лива-
да, дивечова нива, просека, временен склад, 
дивечова ливада, обработваема площ), върху 
която може да бъде създадена гора;
2. „лесонепригодна“ е горска площ, об-
расла с дървесна и храстова растителност, 
където повече от 60 % от площта е покрита 
със скали и където при изсичане на сега 
съществуващата растителност друга не може 
да се създаде; 
3. „насаждение“ е основна пространствена 
единица при разделянето на гората, осно-
ваваща се на топографските особености на 
релефа, и с обща цел на стопанисване;
4. „големите реки“ са Марица, Тунджа, 
Арда, Искър, Места, Струма, Камчия, Огос-
та, Вит, Росица, Янтра, Лом, Черни Лом, 
Осъм, Цибрица, Скът, Съзлийка, Стряма, 
Русенски Лом, Резовска, Велека в частта им 
до 600 м н.в.; 
5. „горскостопанска единица“ са имотите 
на отделни физически и юридически лица или 
техни обединения, държавата и общините, 
за чието управление се изработват отделни 
горскостопански планове или програми, в 
района на дейност на една регионална ди-
рекция по горите;
6. „природни нарушения“ са повреди в 
насажденията от: ветровали; снеговали; снего-
ломи; пожари; болести и вредители; съхнене 
в резултат от продължителни засушавания, 
настъпили при климатичните промени;
7. „естествени горски екосистеми“ са се-
менни гори, достигнали естествена зрялост 
и за този период в тях не са водени никакви 
дейности или същите не са довели до никакви 
промени в развитието им; 
8. „полуестествени горски екосистеми“ 
са семенни и издънкови насаждения, които 
са били обект на човешка дейност – водени 
мероприятия, но са запазили естествения си 
произход и ход на развитие, отговарящ на 
естествената растителна среда; 
9. „изкуствени горски екосистеми“ са 
култури и насаждения, създадени с прякото 
и пълното съдействие на човека;
10. „допустим размер на ползването“ – стой-
ностно изражение на обема на ползване от 
конкретно насаждение в зависимост от вида 
на сечта, съобразно функционалната принад-
лежност, възрастта на насаждението, такса-
ционните показатели и цел на стопанисване;
11. „оптимално ползване“ – приетото го-
дишно ползване от възобновителни сечи в 
зависимост от алтернативните (изчислени) 
норми на ползване, след извършен обстоен 
анализ и разчет, свързан с динамиката на 
възрастовата сруктура за периода, равен на 
турнуса на сеч, приет за съответния стопан-
ски клас и/или вид гори, т.е. подобряване 
на възрастовата структура на гората, като се 
отчитат обстоятелствата, свързани със здра-
вословното състояние на насажденията, хода