Държавен вестник, бр. 61, 2016 г., стр. 44

СТР.  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  61
С оспорената разпоредба на параграф 2 
от Наредбата за изменение и допълнение на 
Наредба № 11 от 6.04.2009 г. се предвижда 
изменение в чл. 47, ал. 1, т. 2 и 3 от Наредба 
№ 11 от 6.04.2009 г. 
Първата разпоредба касае задълженията на 
подпомаганите лица по вземане на почвени 
проби – по силата на изменението задължени-
ето е да се осигури вземане на почвени проби 
за всички площи на ниво физически блок само 
през първата година. Задължението за вземане 
на почвени проби за всички площи на ниво 
физически блок и през четвъртата година е 
заменено със задължение подпомаганите лица 
да осигурят вземане на почвени проби за N, P, 
K на всеки 5 хектара от блока за земеделското 
стопанство през четвъртата година на прилага-
не на направлението. Запазено е изискването 
на база резултатите от агрохимичния анализ 
на взетите почвени проби през първата година 
да се разработва план за балансирано торене 
(план за управление на хранителните вещества) 
за оставащия период на ангажимента, който 
се заверява от дипломиран агроном.
С изменението на чл. 47, ал. 1, т. 3 от На-
редба № 11 от 6.04.2009 г. се въвежда изискване 
подпомаганите лица да поддържат растителна 
покривка през зимата на цялата земеделска 
площ в сеитбообращение, описана в плана по 
т. 1, при действащо до 20.10.2015 г. задължение 
за поддържане на растителна покривка върху 
50 % от площта.
Изводът на първоинстанционния съд, че 
въведените изменения се прилагат по отно-
шение на заявления за подпомагане, подадени 
след 1.03.2016 г., е в противоречие с § 6 от ПЗР 
на Наредбата за изменение и допълнение на 
Наредба № 11 от 6.04.2009 г. и чл. 7, ал. 2 и 
3 от Наредба № 11 от 6.04.2009 г. Преходната 
разпоредба предвижда, че приложението на 
§ 1 от оспорената наредба е по отношение на 
„заявления за плащане“, а не по отношение 
на „заявления за подпомагане“, както е приел 
съдът и каквото е становището на ответника 
по частната жалба. В чл. 7, ал. 2 от Наредба 
№ 11 от 6.04.2009 г. е предвидено разграни-
чение между „заявление за подпомане“ и 
„заявление за плащане“. Разликата произтича 
от особеностите на периода на подпомагане 
по мярка 214 „Агроекологични плащания“, 
който съгласно чл. 7, ал. 1 от наредбата е 
за 5 последователни години. Поради това в 
чл. 7, ал. 2 от същата наредба е предвидено, 
че „заявление за подпомагане“ се подава 
през първата година на кандидатстване, от 
когато започва да тече 5-годишният срок за 
изпълнение на агроекологичните дейности. 
Единствено за първата година е предвидено, 
че заявлението за подпомагане е и заявление 
за плащане. Съгласно чл. 7, ал. 2, изр. 2 от 
Наредба № 11 от 6.04.2009 г. през всяка след-
ваща година до изтичане на петгодишния срок 
земеделието и храните, обнародвана в ДВ, 
бр. 81 от 20.10.2015 г., поради което не са 
налице основания по чл. 196 във връзка с 
чл. 166, ал. 2 АПК за спиране действието на 
оспорения нормативен административен акт. 
Определението е неправилно постановено.
Съгласно чл. 190, ал. 1 във връзка с чл. 166, 
ал. 2 и 4 АПК допуснатото предварително 
изпълнение на административен акт по 
силата на отделен закон, когато не се пред-
вижда изрична забрана за съдебен контрол, 
може да бъде спряно от съда по искане на 
оспорващия при всяко положение на делото 
до влизането в сила на решението, ако то би 
могло да му причини значителна или трудно-
поправима вреда. В тази връзка принципно 
правилно тричленният състав на Върховния 
административен съд е приел, че релевантни 
за основателността на искане са: наличието 
на значителни или труднопоправими вреди 
и причинно-следствена връзка между акта и 
евентуалните вреди, като тежестта за уста-
новяването им е на оспорващия.
В конкретния случай изменението на чл. 13, 
ал. 6, т. 1 от Наредба № 11 от 6.04.2009 г., 
предвидено в атакувания § 1 от Наредбата за 
изменение и допълнение на Наредба № 11 от 
6.04.2009 г., засяга годишния размер на агро-
екологичните плащания за дейност по чл. 2, 
ал. 1, т. 4, буква „а“ от същата наредба – опаз-
ване на почвите и водите с направление за 
въвеждане на сеитбообращение за опазване на 
почвите и водите, който се определя според 
площите, които не се използват за междинни 
култури, и площите, които се използват за 
междинни култури, съгласно Наредба № 3 
от 2015 г. за условията и реда за прилагане 
на схемите за директни плащания. Съглас-
но чл. 12 от Наредба № 3 от 17.02.2015 г. за 
условията и реда за прилагане на схемите 
за директни плащания площи с междинни 
култури или зелена покривка са площите, 
засети със смет от културите по приложение 
№ 2 или подсети с трева в основната култу-
ра. Засяването или подсяването следва да се 
извършва в срок до 30 септември в годината 
на кандидатстване. Междинни култури са 
смески от житни култури и нежитни култу-
ри със слята повърхност, които се отглеждат 
между две основни култури след прибиране 
на предшестващата основна култура и преди 
сеитбата на следващата основна култура.
Действащата до 1.03.2016 г. разпоредба на 
чл. 13, ал. 6, т. 1 от наредбата (ДВ, бр. 103 
от 2011 г., в сила от 23.12.2011 г.) предвижда 
плащане в размер на 182 евро/ха, без разгра-
ничение на площите според използването им 
за междинни култури.