Държавен вестник, бр. 48, 2025 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
Конституцията „поради възпрепятстване и 
демотивиране на увредените лица да ползват 
правна помощ“.
С определение от 24.09.2024 г. Конститу­
ционният съд е допуснал искането за раз­
глеждане по същество, конституирал е заин­
тересувани институции и е отправил покана 
до специалисти от науката.
На основание чл. 20а от Правилника за 
организацията на дейността на Конститу­
ционния съд, в отговор на предоставената 
им възможност, писмени становища и правно 
мнение са представили: министърът на труда 
и социалната политика, министърът на право­
съдието, Националният осигурителен институт 
(НОИ), Съюзът на юристите в България и 
доц. д-р Райна Койчева.
Принципно съгласие с доводите в искането 
в своето становище изразява министърът на 
правосъдието, като допълва, че е нарушена 
законодателната процедура при изменение на 
разпоредбата на чл. 120, ал. 2 КСО, тъй като 
тя не е съпроводена с оценка на въздействие 
и не е предхождана от обществени консулта­
ции. Посочва, че от изложените мотиви на 
законопроекта трудно може да се направи 
извод за необходимост и обоснованост на про­
мените. Поддържа, че е нарушен принципът 
на правната сигурност като формален аспект 
на правовата държава съгласно чл. 4, ал. 1 от 
Конституцията. Обосновава пряко противоре­
чие на лишаването на гражданите от правото 
да искат от съда обезщетение за разноските, 
направени при обжалване по администра­
тивен ред на отменения незаконосъобразен 
административен акт, с „основното начало, 
прогласено в чл. 7 от Конституцията“. Посочва, 
че забраната за възстановяване на разноските 
за адвокатска защита в административното 
производство „е от естество да ограничи въз­
можността за ползване на адвокатска защита 
от гражданите, включително лица от социално 
уязвими групи от населението“, а „[a]вансо­
вото заплащане на разходи за защита, което 
при никакви обстоятелства не може да бъде 
компенсирано, може да обезсърчи гражданите 
да се обърнат за защита към съда, когато са 
нарушени техните права“.
В своето становище Съюзът на юристите 
в България излага аргументи за противокон­
ституционност на чл. 120, ал. 2 КСО. Посочва, 
че се „допуска държавата да не отговаря за 
вреди, причинени от незаконни актове или 
действия на нейни органи и длъжностни 
лица“. В становището се обръща внимание, „че 
сложността на осигурителноправната материя 
предопределя необходимостта от ползването 
от гражданите на юридическа помощ при об­
жалване на актовете на осигурителния орган 
не само по съдебен, но и по административен 
ред“. Застъпва се, че „обикновено претенди­
ращите да получават осигурителни плащания 
са едни от най-уязвимите социални групи в 
обществото ни: безработни лица и такива, 
пострадали при трудови злополуки, бременни 
жени и майки, пенсионери и др.“. Посочва 
се, че чл. 120, ал. 2 КСО „представлява недо­
пустимо ограничаване на въздигнатото като 
конституционен принцип право на защита, 
и то по отношение на една от най-уязвимите 
групи в обществото“.
В представеното правно мнение доц. д-р Рай­
на Койчева посочва, че освобождаването на 
НОИ от задължение да обезщети вредите, 
причинени на граждани вследствие на издаде­
ните от него незаконосъобразни актове, про­
тиворечи на принципа на правовата държава, 
„възможна само в гражданското общество, 
в което човекът с неговите права, свободи 
и законни интереси е най-висша ценност“. 
Обосновава противоречие на разпоредбата 
на чл. 120, ал. 2 с принципа, въведен с чл. 7 
от Конституцията, както и с принципа на 
справедливостта, провъзгласен в преамбюла 
на Основния закон. Посочва, че оспорeната 
разпоредба „лишава гражданите от една от 
най-важните гаранции за законосъобразност 
на издадените административни актове – от­
говорността на държавния орган“. Доцент 
Койчева обръща внимание, че в осигури­
телноправните спорове обикновено страна 
са лица, спрямо които е настъпил осигурен 
социален риск, водещ до загуба на трудовия 
им доход и поставящ ги в по-уязвимо соци­
ално положение. Същевременно изтъква, че 
сложността на осигурителноправната материя 
предопределя необходимостта от ползването 
на компетентна юридическа помощ и при 
обжалване на актовете на осигурителния 
орган по административен ред. Посочва, че 
е „[н]едопустимо […] реализирането на едно 
основно конституционно право на гражданите 
да бъде поставено в зависимост от тяхното 
материално положение и от наличието на 
парични средства“.
Несъгласие с изложената в искането аргу­
ментация изразява министърът на труда и со­
циалната политика, като посочва, че админист­
ративното обжалване пред ръководителя на 
съответното териториално поделение на НОИ, 
макар и задължителна стъпка преди съдебното 
обжалване, не предпоставя „изисквания за по­
сочване на правна квалификация, за прилагане 
на документи или за подробно обосноваване 
на несъгласието“ от страна на жалбоподателя.