Държавен вестник, бр. 12, 2022 г., стр. 100

СТР.  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
MSC 101/24/Доб.3 
Приложение 7, стр.428 
I:\MEPC\101\MEPC 101- 24- Add.3.docx 
 
 
 
 
 
Фигура 3.1.4-1 
 
 
Фигура 4.1.4-1 
 
1.1.4.3 Основно изпитване за поточна влажност  
Когато в предварителния тест е достигнато състояние на поток, съдържанието на 
влага в субпробата (В) се регулира с около 1% до 2% по-малко от последната 
стойност, която не причинява състояние на поток в предварителния тест (Това се 
препоръчва просто, за да се избегне започване на основното изпитване твърде близо 
до FMP и след това да се налага да губите време за изветряване на въздуха и 
започване отново). Последното изпитване се провежда върху тази коригирана проба 
по същия начин, както при предварителното изпитване, Но в този случай с добавянето 
на вода на стъпки от не повече от 0.5% от масата на материала за изпитване (колкото 
по-ниско е "предварителното" FMP, толкова по-малки са увеличенията). След всеки 
етап цялата формована проба се поставя в съд, претегля се незабавно и се задържа 
за определяне на влагата. Това е необходимо, когато пробата се е разтекла или когато 
следващата, малко по-влажна проба, се разтича. Докато се достигне този момент 
пробата се връща в смесителната купа. 
MSC 101/24/Доб.3 
Приложение 7, стр.429 
I:\MEPC\101\MEPC 101- 24- Add.3.docx 
 
 
 
Когато е достигнато състояние на поток, съдържанието на влага трябва да се 
определи по две проби, едната със съдържание на влага точно над FMP, а другата със 
съдържание на влага малко под FMP. Тогава разликата между двете стойности трябва 
да бъде 0.5% или по-малка, а FMP се приема като средната им стойност. 
 
1.1.4.4 Определяне на съдържанието на влага 
Въведение 
Трябва да се отбележи, че за много материали има признати международни и 
национални методи за определяне на съдържанието на влага. Тези методи или 
методите, които са били установени за постигане на еквивалентни резултати, следва 
да бъдат спазвани. 
 
Концентрати и подобни материали 
 
Ясно е, че пробите трябва да се изсушат до постоянна маса. На практика това се 
установява след определен период на сушене при температура 105°С, като пробата се 
претегля последователно с интервал от няколко часа. Когато масата остане постоянна, 
сушенето е завършено, докато ако масата все още намалява, сушенето трябва да 
продължи. 
Продължителността на периода на сушене зависи от много променливи, като 
например разположението на материала в пещта, вида на използвания съд, размера 
на частиците, скоростта на топлопренасяне и т.н. Възможно е период от пет часа да е 
достатъчен за една проба от концентрат, а да не е достатъчен за друг. Обикновено 
сулфидните концентрати се окисляват и поради това използването на сушилни пещи 
със системи за циркулация на въздуха не се препоръчва за тези материали, нито пък 
пробата за изпитване трябва да се оставя в сушилнята за повече от четири часа. 
 
Въглища 
 
Препоръчителните методи за определяне на съдържанието на влага са описаните в 
ISO 589-1974, “Антрацитни въглища - определяне на общата влажност”. Този метод 
или методите, които са били установени за постигане на еквивалентни резултати, 
следва да бъдат спазвани. 
 
Изчисление за съдържание на влага , FMP и граница на транспортируема влага: 
Като се взема m1 за точната маса на субпробата „във вида, в който е взета“ (виж 
1.1.4.1), като  се взема m2 за точната маса на субпробата „във вида, в който е взета“ 
след изсушаване, 
Като се взема m3 за точната маса на пробата непосредствено над състоянието на поток (виж 
точка 1.1.4.3), като   се приема m 4 за точната маса на пробата, непосредствено над 
състоянието на поток след изсушаване, като  се взема m5 за точната маса на пробата точно 
под състоянието на поток (Виж 1.1.4.3), като  се взема m 6 като точната маса на пробата 
непосредствено под състоянието на поток след изсушаване, то: 
.1 
Съдържанието на влага в концентрата "във вида, в който е получен" е: 
 
(m1  m 2 )/ m1  100, в проценти  
 
(1.1.4.4.1) 
1