Държавен вестник, бр. 103, 2000 г., стр. 87

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  87
10. предвидено е съответно регулиране на
яркостта в зависимост от преобладаващите ус-
ловия, за да се коригира интензивността на свет-
лините; при това за приемливи се считат след-
ните стойности на силата на светлината:
а) светлини с постоянно излъчване—100 на
сто, 30 на сто и 10 на сто;
б) проблясващи светлини—100 на сто, 10 на
сто и 3 на сто.
Чл. 462. (1) В сектора на площадката за ка-
цане се предвижда система за визуално насоч-
ване за обслужване на подходи за кацане на
вертолети, когато са налице едно или няколко
от следните условия (особено нощем):
1. експлоатационните решения за намаляване
на шума при прелитане над препятствия или пра-
вилата за управление на движението изискват
поддържане на конкретна посока на полета;
2. околната среда на вертолетната площад-
ка осигурява незначително количество назем-
ни ориентири;
3. физически е невъзможно да се монтира
светлинна система на подхода за кацане.
(2) Изискванията към разполагането и свет-
лините са, както следва:
1. системата за визуално насочване в сектора
на площадката за кацане се разполага така, че да
се осигури насочване на вертолета по зададената
пътна линия по посока към зоната на крайния
етап на подхода за кацане и за излитане;
2. системата се разполага в края на участъка
от полета между втория и третия завой на зона-
та за краен етап на подхода за кацане и за изли-
тане и покрай предпочитаната посока на под-
хода за кацане;
3. светлините са чупливи и се монтират, кол-
кото е възможно, по-ниско;
4. когато е необходимо светлините на систе-
мата да се виждат като светлини от отделни
източници, те се разполагат така, че при макси-
мален обхват на системата ъгълът между две
светлини, които се виждат от пилота, да бъде
не по-малък от 3' от дъгата;
5. сключваните ъгли между светлините на сис-
темата и други светлини със същата или по-голяма
интензивност също са не по-малки от 3' от дъгата;
6. изискванията по т. 4 и 6 могат да бъдат
удовлетворени по отношение на светлините,
намиращи се върху линия, съответстваща на
линията на видимостта, ако светлините се раз-
полагат с интервал 1 m на всеки километър
далечина на видимостта.
(3) Изисквания към формата на сигнала:
1. форматът на сигнала на системата за ви-
зуално насочване в сектора на площадката за
кацане включва минимум три дискретни сиг-
нални сектора, осигуряващи сигналите:
а) “изместване надясно”;
б) “по траекторията”;
в) “изместване наляво”;
2. ъгълът на разширение на сектора на сис-
темата “по траекторията” е равен на стойно-
стите, дадени на фиг. 63;
Фиг. 63. Ъгъл на разширение на сектора
“по траекторията”
(7) Когато е необходимо регулиране на яр-
костта, силата на светлината се регулира на
равнища 10 на сто и 3 на сто. За да се предот-
врати заслепяване на пилота, при крайния етап
на подхода и етапа на кацане може да се пред-
види екраниране.
Чл. 461. (1) Светлинната система на подхо-
да за кацане се осигурява за вертолетна пло-
щадка, където е целесъобразно и практически
възможно нощем да се посочва на пилотите
предпочитаната посока на подход за кацане и/
или да им се предостави допълнителна инфор-
мация за скоростта на приближаване.
Фиг. 62. Светлинна система на подхода
(2) Светлинната система на подхода се раз-
полага по права линия в предпочитаната посо-
ка на подхода за кацане.
(3) Светлинната система на подхода има
следните характеристики:
1. състои се от не по-малко от три светлини,
разположени на един ред на еднакви интерва-
ли, равни на 30 m, и от светлинен хоризонт с
дължина 18 m на разстояние 90 m от периметъ-
ра на зоната на крайния етап на подход и за
излитане, както е показано на фиг. 62;
2. светлините, образуващи светлинния хори-
зонт, се разполагат, колкото се може по-точно,
по хоризонтална права, перпендикулярна на
линията на светлините на осовата линия и де-
ляща се от осовата линия по средата;
3. светлинният хоризонт се състои от две
светлини, разположени от двете страни на осо-
вата линия с интервал 4,5 m;
4. в зависимост от околните условия свет-
лините, разположени след светлинния хори-
зонт, могат да бъдат с постоянно излъчване
или от типа “бягаща вълна” (бягащите проб-
лясващи светлини са полезни, когато наличи-
ето на заобикалящи светлини създава затруд-
нения при опознаването на светлините на
подход за кацане);
5. ако в зоната на крайния етап на захода за
кацане и за излитане е поставена светлинна
система на подхода за кацане за осъществяване
на неточни подходи, такава система има дъл-
жина не по-малка от 210 m;
6. светлините с постоянно излъчване са бели,
насочени във всички посоки;
7. разпределението на светлините с постоян-
но излъчване трябва да съответства на илюст-
рация 2 от фиг. 61, освен когато посочената
интензивност се увеличава три пъти за зоната
на крайния етап на подхода и за излитане при
неточни подходи;
8. бягащите проблясващи светлини са бели,
насочени във всички посоки;
9. честотата на проблясъците на светлини-
те е един проблясък в секунда, а разпределе-
нието на светлината съответства на илюстра-
ция 3 от фиг. 61; последователността на проб-
лясъците започва от най-отдалечената свет-
лина и продължава по посока към светлин-
ния хоризонт;