Държавен вестник, бр. 86, 2005 г., стр. 21

Б Р О Й  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
3. лицата, които се намират в служебна или
друга зависимост от обвиняемия или неговия
защитник, от пострадалия, частния тъжител,
гражданския ищец, гражданския ответник или
от техните повереници;
4. лицата, извършили ревизията, материа-
лите от която са послужили като основание за
започване на разследването;
5. лицата, които не притежават необходима-
та професионална правоспособност.
(2) В случаите по ал. 1 вещото лице е длъжно
само да си направи отвод.
(3) Заинтересованите лица предявяват отво-
да пред органа, който е назначил експертизата.
Задължения на вещото лице
Чл. 149. (1) Вещото лице е длъжно да се яви
пред съответния орган, когато бъде призовано,
и да даде заключение по въпросите на експер-
тизата.
(2) Вещото лице може да откаже да даде
заключение само когато поставените въпроси
излизат извън рамките на неговата специалност
или материалите, с които разполага, не са дос-
татъчни, за да си състави обосновано мнение.
(3) Вещото лице представя заключението си
в досъдебното производство в срок, определен
от органа на досъдебното производство, а в
съдебното производство—не по-късно от пет
дни преди датата на съдебното заседание.
(4) Вещото лице представя заключението си
в съда с преписи за страните.
(5) За неявяване или отказ да даде заключе-
ние без уважителни причини вещото лице се
наказва с глоба до двеста лева. Ако вещото лице
посочи уважителни причини за неявяването си,
глобата се отменя.
(6) Разпит на вещо лице, което се намира
извън страната, може да се извърши и чрез
видеоконференция или телефонна конференция,
когато това се налага от обстоятелствата по
делото.
Права на вещото лице
Чл. 150. (1) Вещото лице има следните пра-
ва: да се запознае с материалите по делото, които
се отнасят до въпросите на експертизата; да
изисква допълнителни материали и да взема
участие при извършването на отделни дейст-
вия по разследването, когато това е необходи-
мо, за да изпълни възложената му задача; да
получи възнаграждение за положения труд и да
му се заплатят разходите, които е направил,
както и да иска отмяна на актовете, които на-
кърняват неговите права и законни интереси.
(2) Когато вещите лица са повече от едно, те
имат право да се съвещават, преди да дадат
заключението. При единодушие вещите лица
могат да възложат на едно от тях да изложи
пред съответния орган общото заключение, а
когато са на различно мнение—всяко от тях дава
отделно заключение.
Проверка на условията, на които трябва да
отговаря вещото лице, и връчване на акта за
назначаването му
Чл. 151. (1) Органът, който е назначил ек-
спертизата, призовава вещите лица, проверя-
ва тяхната самоличност, специалност и ком-
петентност, отношенията им с обвиняемия и
пострадалия, както и наличността на основа-
ние за отвод.
(2) Актът за назначаване на експертизата
се връчва на вещото лице, след което му се
разясняват правата и задълженията, както и
отговорността, която носи, ако даде невярно
заключение.
Експертно заключение
Чл. 152. (1) След като извърши необходи-
мите изследвания, вещото лице съставя пис-
мено заключение, в което посочва: името си
и на какво основание е извършена експерти-
зата; къде е извършена; задачата, която е пос-
тавена; материалите, които са били използ-
вани; изследванията, които са извършени и с
какви научни и технически средства; резулта-
тите, които са получени, и изводите от екс-
пертизата.
(2) Заключението се подписва от вещото
лице.
(3) Ако при извършването на експертизата
се открият нови материали, които имат значе-
ние по делото, но по които не му е била поста-
вена задача, вещото лице е длъжно да ги посочи
в заключението си.
Допълнителна и повторна експертиза
Чл. 153. Допълнителна експертиза се назна-
чава, когато експертното заключението не е
достатъчно пълно и ясно, а повторна—когато
не е обосновано и възниква съмнение за него-
вата правилност.
Доказателствена сила на експертното
заключение
Чл. 154. (1) Експертното заключение не е
задължително за съда и за органите на досъдеб-
ното производство.
(2) Когато не е съгласен със заключението
на вещото лице, съответният орган е длъжен да
се мотивира.
Раздел IV
Оглед
Цел на огледа
Чл. 155. (1) Съдът и органите на досъдебно-
то производство извършват оглед на местнос-
ти, помещения, предмети и лица с цел да раз-
крият, непосредствено да изследват и да запа-
зят по реда, установен в този кодекс, следи от
престъплението и други данни, необходими за
изясняване на обстоятелствата по делото.
(2) До извършване на огледа се вземат мер-
ки да не се заличат следите от престъплението.