Държавен вестник, бр. 2, 2010 г., стр. 53

БРОЙ  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
Указания
за попълване на инвентарните книги на ху-
дожествените галерии
Тази инвентарна книга служи за научна 
документация на всички движими културни 
ценности от фондовете на художествените 
галерии в страната. В нея се вписват само 
движимите културни ценности от опреде-
лен род изобразително изкуство (живопис, 
графика, скулптура, декоративно изкуство, 
художествена фотография, видео- и дигитално 
изкуство, художествени обекти, инсталации 
и др.). Всяка вписана в инвентарната книга 
движима културна ценност получава отделен 
инвентарен номер.
Попълването на графите става по следния 
начин:
Графа 1: Инвентарен номер. Вписва се съот-
ветен инвентарен номер на движимата културна 
ценност. Нанасянето на инвентарните номера 
започва последователно от едно до безкрайност. 
Инвентарните номера на описаните движими 
културни ценности не могат да се използват 
повторно за вписване на други. 
Графа 2: Вписва се датата на записване.
Графа 3: Вписват се оценката, номерът и 
датата на идентификационния протокол.
Графа 4: Стар инвентарен номер. Тук се запис-
ва номерът, под който се е водила движимата 
културна ценност в предишната документация 
на същата художествена галерия. При поло-
жение че творбата носи инвентарен номер на 
друг музей, същият се вписва в тази графа, но 
обезателно се отбелязва, че това е инвентарен 
номер на съответен музей, чието притежание 
движимата културна ценност е била по-рано.
Графа 5: Автор. Тук се нанася името на автора 
на движимата културна ценност в следния ред: 
фамилно име, собствено, бащино. Ако авторът 
е известен с бащиното си име, то се вписва 
първо независимо от това, че не е неговото 
фамилно име. Ако авторът има псевдоним, под 
който е популярен и с който подписва творбите 
си, този псевдоним се вписва най-напред като 
фамилно име. Под името на автора се нанася 
годината на раждането му, ако е починал – също 
и годината на смъртта му. В случай че авторът 
е неизвестен, в тази графа се пише „неизвестен 
автор“, като се указва приблизително епохата 
(периодът), през която движимата културна 
ценност е създадена, като се съди по стилистич-
ните є особености или други ориентировъчни 
данни. В този случай посочването на епохата 
(периода или школата) следва да се базира 
на протокол на експертна комисия, назначена 
със заповед на директора на галерията. В слу-
чаите, когато авторът е неизвестен, но върху 
творбата той се е подписал с инициали, които 
не могат да бъдат дешифрирани със сигурност, 
в тази графа се вписват инициалите на автора, 
а под тях се пише „неизвестен автор“, като се 
отбелязва епохата (периодът или школата) на 
създаване на творбата въз основа на протокол 
на експертна комисия.
Графа 6: Наименование на движимата кул-
турна ценност. В тази графа се вписва ориги-
налното наименование на движимата културна 
ценност, дадено є от автора, или наименовани-
ето, с което е била изложена за първи път. В 
случай че липсват, поставя се наименование, 
което да съответства най-много на сюжета и 
което е одобрено предварително с протокол 
на експертна комисия. Под наименованието 
на движимата културна ценност се поставя 
годината на нейното създаване според автора 
или други източници. При липса на точна да-
тировка се посочва приблизително времето на 
създаването, като вписването става въз основа 
на протокол на експертна комисия. 
Графа 7: Техника и материал. За живописни-
те творби се отбелязва основата, върху която 
авторът е рисувал, например платно, дъска, 
шперплат, картон, хартия, ламарина, стъкло, 
кожа, пластмаса и др., както и видът на боите, 
които са употребени, например: маслени бои, 
темпера, гваш, акварел и др. Ако е приложена 
смесена техника, в такива случаи се отбелязва 
„смесена техника“ и се добавя пояснение за 
употребените материали при тази техника, 
например: „темпера и маслени бои“, „аква-
рел и гваш“ и т.н. За скулптурните творби се 
отбелязва материалът, от който е изработена 
(отлята, излята) скулптурата, например глина, 
теракота, гипс, гипс патиниран, цимент, же-
лезобетон, мозайка, бронз, алуминий, дърво, 
стъкло, майолика и др. За графичните творби 
се отбелязва техниката, в която е изпълнена 
графиката, например: литография, офорт, суха 
игла, дърворез, линолеум, смесена техника и 
др. Рисунките, които е прието да се причисля-
ват към графиката, се вписват в тази графа с 
определението „рисунка“, след което се добавя 
съответно според случая „с въглен“, „с креда“, 
„с пастел“, „със сангин“, „с молив“ и др. Ако 
е употребен инструмент за нанасяне на ма-
териала, се отбелязва примерно: „рисунка с 
перо и туш“, „рисунка с клечка и туш“ и др. 
Материалите акварел, гваш, темпера и масле-
на боя, които обикновено се нанасят с четка, 
също се отбелязват така: „рисунка с акварел“, 
„рисунка с гваш“ и др. Смесената техника се 
отбелязва примерно така: „рисунка с перо, 
туш и акварел“, „рисунка с акварел и гваш“, 
„рисунка с акварел и сангин“, „рисунка с аква-
рел и пастел“ и др. (З а б е л е ж к а .  Творбите, 
изпълнени с акварел, темпера, пастел и маслена 
боя и др. върху хартия, картон, платно и др., 
се завеждат в книгата като графики – рисунка 
само ако имат характер на такива. Сложно-
изградените колоритно и тонално творби с 
посочените материали се записват като жи-
вописни произведения. Движимите културни