Държавен вестник, бр. 73, 2006 г., стр. 11

Б Р О Й  73
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
4. е посочено от лице от т. 1—3 като участ-
ник в изработването, производството или раз-
пространението на тези стоки или услуги.
(3) Данните по ал. 1 могат да включват:
1. имената и адресите на производителите,
разпространителите, доставчиците и други лица,
които са били преди това държатели на стоките
или услугите, както и на предполагаемите раз-
пространители на едро и дребно;
2. данни за произведените, доставените, по-
лучените или поръчаните количества, както и
приходите, получени от въпросните стоки или
услуги.
(4) Разпоредбата на ал. 1 не се прилага, ко-
гато изпълнението є може да доведе до наруша-
ване разпоредба на друг закон.
(5) Разпоредбите на ал. 1 и 3 се прилагат само
за действия, които се извършват за пряка или
непряка икономическа или търговска изгода.
Обезпечителни мерки
Чл. 76ж. (1) При нарушение на правото върху
марка или географско означение или когато
има достатъчно данни да се смята, че такова
нарушение ще се извърши или някое доказа-
телство ще се изгуби, унищожи или укрие, съ-
дът по искане на притежателя на правото или
на лицензополучателя на изключителна лицен-
зия може, без да уведоми лицето, по отноше-
ние на което се иска обезпечителната мярка за
това, да допусне и някоя от следните мерки:
1. забрана за извършване на действия, за
които се твърди, че съставляват или ще състав-
ляват неправомерно използване на марка или
географско означение;
2. изземване на стоките, за които се твърди,
че неправомерно носят марка или географско
означение, както и на други доказателства от
значение за доказване на нарушението;
3. изземване от употреба на материала или
средството по чл. 73, ал. 2;
4. запечатване на помещението, в което се
твърди, че се извършва или ще се извърши на-
рушението.
(2) Допускането, налагането и отменянето
на обезпечителните мерки се извършва по реда
на чл. 308—322 от Гражданския процесуален
кодекс, с изключение на чл. 317, ал. 2, изрече-
ние първо, и доколкото този закон не предвиж-
да друго.
(3) Обезпечителната мярка забрана за из-
вършване на действия се налага със съобщава-
нето є от съда.
(4) Обезпечителните мерки по ал. 1, т. 2,
3 и 4 се налагат от държавен или частен съ-
дебен изпълнител, който извършва действи-
ето едновременно с връчването на съобще-
нието за допускане на обезпечението в три-
дневен срок от постъпването на молбата от
ищеца до съдебния изпълнител. Обезпечи-
телната мярка, допусната за предотвратява-
не на предстоящо нарушение, се налага в срок,
съобразен с целта є. Иззетото имущество се
предава по опис за пазене на ищеца, който
може да го използва единствено като доказа-
телствено средство.
(5) Ищецът или негов представител има
право да присъства и съдейства при налагането
на обезпечителните мерки.
(6) Обезпечителната мярка по ал. 1, т. 1 може
да бъде наложена и по отношение на трети лица,
за които има достатъчно данни, че способстват
за извършването на дейността, за която се твър-
ди, че съставлява или ще съставлява неправо-
мерно използване.
(7) Притежателят на съответното право или
лицензополучателят на изключителна лицен-
зия е длъжен да не разгласява информацията,
станала му известна при или по повод на мер-
ките по ал. 1.”
§ 17. В чл. 77 думите “Административния
съд—град София” се заменят със “Софийския
градски съд”.
§ 18. В чл. 78 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
“(1) Притежателят на право върху марка,
както и лицензополучателят на изключителна
лицензия, може да поиска от митническите
органи да задържат стоки, пренасяни през дър-
жавната граница на Република България, за
които има основание да се смята, че нарушават
закриляно от този закон право.”
2. В ал. 2:
а) точки 1 и 2 се отменят;
б) точка 3 се изменя така:
“3. с нетърговско предназначение, пренася-
ни като част от багажа на пътници, при условие
че са в количество, определено за безмитен внос
или износ;”.
3. Създава се ал. 6:
“(6) Разпоредбите на този раздел се прила-
гат по отношение на всички представени пред
митническите органи стоки, независимо дали
по отношение на тях е задействан митнически
режим.”
§ 19. В чл. 79 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Алинеи 4 и 5 се изменят така:
“(4) Когато установят, че са налице обстоя-
телствата по чл. 78, ал. 1, митническите органи
задържат стоките. Задържането се извършва със
съответния митнически документ, издаден от
компетентните митнически органи. Те уведо-
мяват незабавно молителя, изпращача и полу-
чателя на стоките за задържането. Същите лица
имат права да огледат задържаните стоки и да
получат информация за това.
(5) Ако в срок от 10 работни дни, след като
е бил уведомен съгласно ал. 4 за задържането,
молителят не представи доказателства, че е
започната процедура пред съответния съд за
решаване на спора по същество или че е допус-