Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
1. поставяне на окончателна диагноза;
2. откриване наличието на:
а) болести по животните;
б) остатъчни вещества или замърсители,
надвишаващи нормите, посочени в наредбите
по чл. 62, ал. 2 и чл. 63 ЗВД;
в) несъответствие с микробиологичните
показатели;
г) други фактори, които биха наложили ме-
сото да бъде обявено за негодно за човешка
консумация или ограничения върху употребата
му, особено в случаите на неотложно клане.
(4) Официалният ветеринарен лекар:
1. изисква труповете на домашните едноко-
питни животни, говедата над 6 месеца и домаш-
ните свине над 4 седмици да преминат следкла-
ничен преглед, разделени наполовина по дъл-
жината на гръбначния стълб;
2. може да изисква главата или трупът на
животното да бъдат разделени наполовина, ако
това се налага за целите на прегледа;
3. може да разреши труповете на домашните
животни по т. 1 да бъдат представени за прег-
лед цели, ако това налагат някои хранителни
навици, промени в технологията или при въз-
никнала епизоотична или епидемиологична об-
становка в страната.
(5) По време на прегледа се вземат предпаз-
ни мерки, за да се сведе до минимум заразява-
нето на месото при палпиране, разрязване или
изрязване.
(6) При неотложно клане, преди месото да
бъде пуснато за човешка консумация, трупът се
подлага на следкланичен преглед възможно най-
бързо след настъпване на смъртта, като се спаз-
ват изискванията на ал. 1—5.
Чл. 20. Официалният ветеринарен лекар
проверява:
1. спазването на изискванията за отстраня-
ване, отделяне, а когато е приложимо—и мар-
кирането на специфично рисковите материали
и страничните животински продукти;
2. дали производителят на храни е взел всички
необходими мерки за избягване на риска от зара-
зяване на месото по време на клане, включител-
но при зашеметяването на животните и отстра-
няването на специфично рисковите материали.
Чл. 21. (1) Официалният ветеринарен лекар
осигурява вземането на проби, тяхната иденти-
фикация, обработка и изпращане в съответната
лаборатория за:
1. мониторинг и контрол върху зоонозите и
техните причинители;
2. лабораторно изследване за диагностика
на ТСЕ съгласно изискванията на Наредбата за
мерките за профилактика, ограничаване и лик-
видиране на някои трансмисивни спонгиформ-
ни енцефалопатии по животните и условията и
реда за прилагането им;
3. откриване на неразрешени вещества или
продукти и контрол съгласно Националната
мониторингова програма за контрол на оста-
тъци (НМПКО);
4. откриване на болести от списък А, а при
необходимост и от списък Б на МБE.
(2) Официалният ветеринарен лекар осигу-
рява извършването и на други необходими ла-
бораторни изследвания.
Раздел II
Здравна маркировка
Чл. 22. (1) Здравната маркировка се поставя
от официален ветеринарен лекар или под негов
контрол, когато при официалния контрол не са
установени изменения, които правят месото
негодно за човешка консумация.
(2) Официалният ветеринарен лекар конт-
ролира здравната маркировка и използваните
материали за поставянето є.
Чл. 23. (1) Официалният ветеринарен ле-
кар осигурява поставянето на здравна марки-
ровка само върху трупове на домашни копит-
ни животни, дивечови бозайници, отглежда-
ни във ферми, различни от зайцевидни и едър
дивеч, които са преминали предкланичен и
следкланичен преглед съгласно изисквания-
та на наредбата и не са установени измене-
ния, които правят месото негодно за човешка
консумация.
(2) Здравната маркировка се поставя вър-
ху външната повърхност на трупа чрез масти-
лен или горещ печат по начин, който гаранти-
ра, че когато труповете са разрязани на поло-
винки, четвъртинки или половинки, разразя-
ни на три части, върху всяко парче има здрав-
на маркировка.
(3) Официалният ветеринарен лекар може
да постави здравната маркировка върху трупа,
преди да са готови резултатите от изследването
за трихинелоза. В този случай месото остава
под негов контрол до получаване на резултати-
те. Месото може да се предлага на пазара, само
ако е получен отрицателен резултат при из-
следването за трихинелоза.
Чл. 24. (1) Здравната маркировка е елипсо-
виден печат с размери най-малко 6,5 cm шири-
на и 4,5 cm височина, който съдържа името на
страната, изписано с главни букви, или иници-
алите “BG” и ветеринарния регистрационен но-
мер на кланицата.
(2) Буквите и цифрите на печата по ал. 1 са
четливи и с височина най-малко 0,8 cm—за бук-
вите, и 1 сm—за цифрите.
(3) Размерът и характеристиките на печата
могат да се намалят при маркиране на месо от
агнета, ярета и прасенца.
(4) Цветовете, използвани за здравна марки-
ровка, са в съответствие с разпоредбите по чл. 14,
ал. 4 от Наредба № 8 от 2002 г. за изискванията
към използване на добавки в храните (обн., ДВ,
бр. 44 от 2002 г.; изм. и доп., бр. 3 от 2005 г.).
(5) Освен информацията по ал. 1 здравната
маркировка може да съдържа и името или иден-
тификационния номер на официалния ветери-
нарен лекар, извършил прегледа на месото.