Държавен вестник, бр. 64, 2007 г., стр. 5

Б Р О Й  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
22. изказване на неверни твърдения или съз-
даване на впечатление, че търговецът не дей-
ства в рамките на своята търговска дейност,
или невярно представяне на търговеца като пот-
ребител;
23. създаване на невярно впечатление, че е
предоставено извънгаранционно обслужване на
стоката в друга държава—членка на Европей-
ския съюз, различна от тази, в която се продава
стоката.
Чл. 68з. Търговската практика е агресивна,
когато от целия є фактически контекст и като
се вземат предвид всички нейни характеристи-
ки и обстоятелства, и поради използването на
тормоз, принуда, включително използването на
физическа сила или злоупотреба с влияние,
следва, че тя променя или е възможно да про-
мени съществено свободата на избор или пове-
дението на средния потребител по отношение
на стоката или услугата, което води или може
да доведе до вземането на търговско решение,
което средният потребител не би взел без из-
ползването на тази търговска практика.
Чл. 68и. При извършването на преценка дали
при използването на дадена търговска практи-
ка се прилага тормоз, принуда, включително
физическа сила или злоупотреба с влияние, се
вземат предвид:
1. периодът от време и мястото на използва-
не на търговската практика, нейният характер
и настойчивост;
2. използването на заплаха или обида—чрез
думи или действия;
3. използването от търговеца на информа-
цията, с която разполага, за нещастие или дру-
го специфично обстоятелство за потребителя,
което е в състояние да промени преценката на
потребителя, с цел да му повлияе при вземане-
то на решение по отношение на стоката или
услугата;
4. налагането на всякакъв вид прекомерни и
несъответстващи на целта извъндоговорни
пречки, когато потребителят желае да упраж-
ни правата си по договора, включително право-
то си да прекрати договора или да избере друга
стока или услуга или друг търговец;
5. всяка заплаха за предприемане на дейст-
вия, които противоречат на закона.
Чл. 68к. Нелоялни търговски практики са и
следните агресивни търговски практики:
1. оставянето на впечатление у потребителя,
че той не може да напусне помещението, дока-
то не се сключи договор;
2. извършването на посещения от страна на
търговеца в дома на потребителя, пренебрег-
вайки изричното искане на потребителя търго-
вецът да напусне помещението или да не се
връща отново, с изключение на случаите, необ-
ходими за изпълнението от страна на търгове-
ца на договорно задължение;
3. отправянето на настойчиви и непоискани
търговски съобщения до потребителя по теле-
фон, факс, електронна поща или всяко друго
средство за комуникация от разстояние, освен
в предвидените в закон случаи за изпълнение
на договорно задължение и без да се нарушават
разпоредбите на чл. 49 от този закон, на Закона
за защита на личните данни и на чл. 6 от Закона
за електронната търговия;
4. да се задължи потребителят, който иска
да получи обезщетение съгласно условията на
сключения договор за застраховка, да предста-
ви документи, които не са необходими за уста-
новяване основателността на неговото искане
или непредоставянето повече от два пъти на
отговор на съществени въпроси, поставени от
потребителя, с цел да бъде разубеден да търси
правата си по договора;
5. при реклама—пряко насърчаване на деца-
та да закупят или да убедят своите родители
или други възрастни да им закупят стоката или
услугата, която е предмет на рекламата;
6. да се изисква незабавно или разсрочено
плащане на стоки или услуги, доставени от
търговеца, които не са поискани от потреби-
теля, или да се изисква тяхното връщане или
съхранение от потребителя, освен в случаите
по чл. 59, ал. 2;
7. изрично уведомяване на потребителя, че
ако не закупи стоката или услугата, работата
или средствата за съществуване на търговеца
ще бъдат поставени под заплаха;
8. създаване на невярно впечатление, че пот-
ребителят вече е спечелил, ще спечели или като
извършва дадено действие, ще спечели награда
или друга равностойна облага, когато:
а) не съществува такава награда или обла-
га, или
б) извършването на действие, свързано с
искане за получаване на наградата или на друга
равностойна облага, е обвързано със задълже-
ние на потребителя да заплати парична сума
или да поеме някакъв разход.”
§ 19. В чл. 69, ал. 2 се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. В т. 1 след думите “всяко лице” и “всяко
друго лице” се добавя “установено на територи-
ята на Европейската общност или на държава,
страна по Споразумението за Европейското
икономическо пространство”.
2. В т. 2 думите “Република България” се
заменят с “Европейската общност или в държа-
ва, страна по Споразумението за Европейското
икономическо пространство”.
§ 20. В чл. 82 се правят следните изменения:
1. В ал. 1, т. 3 думите “средства и” се заличават.
2. В ал. 2 запетаята след думите “във връзка
с безопасността на храните” се заменя със съю-
за “и”, а думите “средства и” се заличават.
§ 21. В чл. 86 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 2 изречение второ се заличава.
2. Създават се ал. 3 и 4:
“(3) Когато в резултат на проверката за без-
опасност на стоката или услугата се установи,
че тя е безопасна, разходите за проверка и