Държавен вестник, бр. 52, 2003 г., стр. 25

Б Р О Й  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  25
на ядрения материал (INFCIRC/274/Rev. 1.
MAAE, подписана във Виена и Ню Йорк на
3 март 1980 г. В сила за Република България
от 8 февруари 1987 г.).
2. Отработеното ядрено гориво и урановият
хексафлуорит подлежат на охрана от въоръже-
ни караули по целия маршрут. Необходимостта
от осигуряване на въоръжена охрана на другите
специални товари се определя от националните
законодателства на страните.
3. Пунктовете за смяна на караулите и пре-
даване на задълженията по осигуряване охра-
ната на транзитните транспортни състави със
специални товари са:
—железопътна гара “Хутор Михайловский”,
Украйна;
—железопътна гара “Купянск—Сортиро-
вочный”, Украйна;
—железопътна гара “Раздельная”, Украйна;
—пристанище “Рени”, Украйна.
4. Страните осигуряват безопасността на
пребиваването в съгласуваните зони на тери-
ториите на своите държави на караулите на
другите страни, назначени за охрана на транс-
портните състави, тяхното разполагане, без-
препятственото им връщане в пълен състав с
наличното въоръжение и снаряжение, използ-
ването от караулите на линиите за връзка, а
също в случай на необходимост, осъществя-
ват материално-битовото осигуряване и ме-
дицинското обслужване на личния състав на
караулите.
5. Редът за смяна на караулите, условията
за пребиваване на въоръжени караули на тери-
торията на съответната държава и редът за дос-
тъп в транспортното средство на упълномо-
щените лица се определят в документите, вза-
имно съгласувани от компетентните органи на
съответните страни, отговарящи за осигурява-
нето на физическата защита и охраната на
специалните товари.
6. Отговорността за загубата на специални
товари или на част от тях носи страната, под
чиято юрисдикция се е намирал караулът, осъ-
ществяващ охраната на специалните товари по
време на загубата на товара, а в случаите, кога-
то специалните товари са транспортирани без
охрана—страната, на чиято територия е настъ-
пила загубата.
Член 7
1. За целите на тази спогодба понятията “яд-
рена авария”, “ядрена вреда” и “експлоатиращ”
имат значенията, определени във Виенската
конвенция за гражданска отговорност за ядре-
на вреда от 21 май 1963 г.
2. Отговорността за ядрена вреда, причине-
на от ядрена авария, настъпила при транспор-
тирането на специални товари, носи в съответ-
ствие с Виенската конвенция за гражданска
отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г.:
—българският експлоатиращ—при транс-
портирането на специалния товар от Републи-
ка България в Руската федерация до момента
на предаване на отговорността на територията
на Руската федерация в пункта, посочен в дого-
вора между експлоатиращите;
—руският експлоатиращ—при транспорти-
рането на специалния товар от Руската федера-
ция в Република България до момента на пре-
даване на отговорността на територията на
Република България в пункта, посочен в дого-
вора между експлоатиращите.
3. Българската и руската страна гарантират
изпълнението на финансовите задължения на
експлоатиращите, намиращи се под тяхна юрис-
дикция, в размер, ненадвишаващ минималната
сума на отговорността на експлоатиращия, пред-
видена във Виенската конвенция за граждан-
ска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г.
Член 8
1. Ликвидирането на последствията от ава-
рии, недовели или довели до ядрена авария при
транспортирането на специални товари в рам-
ките на тази спогодба, а също и осигуряването
на охрана и връзки в района на аварията се осъ-
ществяват от страната, на територията на
чиято държава е настъпило това събитие.
2. В случай на официално искане за предос-
тавяне помощ на страната, на територията на
чиято държава е настъпила аварията, недовела
или довела до ядрена авария, другите страни
изпращат свой персонал за ликвидиране пос-
ледствията от такава авария в съответствие с
приетите международни задължения.
3. Страната на държавата на експлоатира-
щия, отговорен за ядрената вреда, гарантира
възстановяването на разходите, свързани с лик-
видиране последствията от ядрената авария, в
едномесечен срок от момента на признаване на
финансовите искания на страната, на чиято
територия е настъпила аварията, ако страните
не са се договорили за друг срок.
4. За решаване на въпросите, възникнали във
връзка с авариите при транспортиране на спе-
циални товари, включително и въпросите по
обезщетенията за вредите, страните назнача-
ват, в случай на необходимост, специални мно-
гостранни комисии, включително и между-
правителствени.
Член 9
1. Компетентните органи на страните пред-
варително се информират взаимно в писмена
форма за предвижданите превози на специални
товари не по-късно от 20 дни преди началото на
превозите на специалните товари.
2. Страните осигуряват поверителността на
информацията, свързана с превозите на специ-
алните товари по тази спогодба, и предприемат
съответните мерки, изключващи нейното раз-
гласяване.