Държавен вестник, бр. 68, 2010 г., стр. 115

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  115  
1
2
3
Репродуктивни 
нарушения
х
 
Онкологични за­
болявания
 
х
Остри и хронични 
инфекции и пара­
зитози
 
 
 
х
Хирургични въз­
палителни заболя­
вания
 
 
 
х
Масивни и мно­
гократни кръво­
преливания при 
хирургични забо­
лявания
 
 
х
 
 
 
Трансплантация 
на кожа, солид-
ни органи, костен 
мозък и хемопо­
етични стволови 
клетки
 
 
х
 
 
 
Автоимунни и 
други имуно-
медиирани със-
тояния
 
х
 
 
7088
НАРЕДБА № 45
от 26 август 2010 г. 
за утвърждаване на медицински стандарт 
„Спешна медицина“
Член единствен. (1) С тази наредба се 
утвърждава Медицински стандарт „Спешна 
медицина“ съгласно приложението.
(2) Дейността по спешна медицина се осъ­
ществява при спазване на стандарта по ал. 1 от 
всички лечебни заведения, които я извършват. 
Преходни и заключителни разпоредби
§ 1. Лекарите без специалност, работещи в 
структурите по спешна медицина, посочени в 
този стандарт, са длъжни в срок до една го­
дина от влизането му в сила да предприемат 
действия по започване на специализация по 
спешна медицина или по друга медицинска 
специалност.
§ 2. Указания по прилагането на тази наредба 
се дават от министъра на здравеопазването.
§ 3. Контролът по изпълнението на наред­
бата се осъществява от Министерството на 
здравеопазването, от Изпълнителната агенция 
„Медицински одит“, от регионалните центрове 
по здравеопазване и от органите на управление 
на лечебните заведения.
§ 4. Наредбата се издава на основание чл. 6, 
ал. 1 от Закона за лечебните заведения.
Министър: А.-М. Борисова
Приложение
към член единствен, ал. 1
МЕДИЦИНСКИ СТАНДАРТ
 „СПЕШНА МЕДИЦИНА“
Раздел I. Общи положения
Глава 1. Основна характеристика на медицин­
ската специалност „Спешна медицина“
1 .  Д е ф и н и ц и я ,  о с н о в н и  ц е л и  и 
з а д а ч и  н а  с п е ц и а л н о с т т а  „ С п е ш н а 
м е д и ц и н а “
1.1. С термина „Спешна медицина“ (СМ) се 
определя медицинска специалност с преобладаваща 
терапевтична насоченост, която обхваща дейности 
от почти всички клинични медицински специал­
ности в частта им относно спешността в извън­
болничната и в болничната медицинска помощ 
и която чрез различни диагностични и лечебни 
дейности обслужва широк контингент пациенти, 
нуждаещи се от спешна медицинска помощ. 
1.2. Медицинската специалност „Спешна ме­
дицина“ може да бъде практикувана в лечебни 
заведения за извънболнична медицинска помощ, 
в лечебни заведения за болнична медицинска 
помощ и в други лечебни заведения по чл. 10 от 
Закона за лечебните заведения. 
1.3. По своята същност специалността „Спешна 
медицина“ е интердисциплинарна специалност, 
което налага в този стандарт да бъдат дефинира­
ни две основни понятия, които определят нейния 
предмет, цел и задачи, а именно: „спешно състо­
яние“ и „спешен пациент“.
1.3.1. В съвременната медицинска наука и 
практика като „спешно“ се определя всяко ново­
възникнало или съществуващо болестно състояние, 
което ако не бъде диагностицирано и лекувано 
незабавно, води до смърт или тежки, необратими 
морфологични и функционални увреждания на 
жизненоважни органи и системи. 
1.3.2. Изключително важната социална цена и 
същност на спешната медицина налага да бъдат 
дадени две определения на понятието „спешен 
пациент“:
1.3.2.1. Обществено определение – спешен е 
всеки пациент, който счита себе си за такъв и е 
уведомил за това центъра за спешна медицинска 
помощ (ЦСМП), който със специализиран, случаен 
или собствен транспорт или „на крака“ е влязъл 
през входа на спешното приемно отделение (СПО).
1.3.2.2. Медицинско определение – спешен е 
всеки пациент, при който е налице нововъзникнало 
или съществуващо болестно състояние, за което, 
ако незабавно не бъдат предприети медицински 
дейности, може да доведе до смърт или до необра­
тими морфологични и функционални увреждания 
на жизненоважни органи и системи.
1.3.2.3. Съвкупното прилагане на двата прин­
ципа за определяне на понятието за спешен па­
циент предполага, че всяко лице, отговарящо на 
общественото определение за „спешен пациент“, 
следва да се счита за такъв до момента, в който 
по обективен начин се докаже, че не са изпълнени 
медицинските критерии за наличие на „спешно 
състояние“.