Държавен вестник, бр. 59, 2016 г., стр. 105

БРОЙ  59	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  105  
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 1512
от 11 февруари 2016 г.
по административно дело № 7493 от 2015 г.
Върховният административен съд на Ре­
публика България – четвърто отделение, в 
съдебно заседание на втори февруари две 
хиляди и шестнадесета година в състав: пред­
седател: Аделина Ковачева, членове: Кремена 
Хараланова, Бисерка Цанева, при секретар 
Ирена Асенова и с участието на прокурора 
Мария Бегъмова изслуша докладваното от 
председателя Аделина Ковачева по адм.д. 
№ 7493 от 2015 г.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. 
АПК.
Образувано е по две жалби против Наредба 
№ 8121з-592 от 25.05.2015 г. за реда за органи­
зацията и разпределянето на работното време, 
за неговото отчитане, за компенсирането на 
работата извън редовното работно време, 
режима на дежурство, времето за отдих и по­
чивките на държавните служители, издадена 
от министъра на вътрешните работи.
Първата жалба е от сдружение „Синдикален 
Алианс Сигурност в МВР“, сдружение „Син­
дикат на служителите в МВР“ и сдружение 
„Национален синдикат на пожарникарите и 
спасителите – Огнеборец“, и трите сдружения 
със седалище в гр.  София. В петитума на 
жалбата се претендира отмяна на наредбата в 
нейната цялост в резултат на незаконосъобраз­
ност на § 6 от заключителните є разпоредби 
и при условията на алтернативност – отмяна 
на чл. 26, ал. 2 от нея. На трето място се иска 
от съда да задължи министъра на вътрешните 
работи да регламентира в рамките на оспо­
рения подзаконов нормативен акт полагането 
на нощен труд от служителите по чл. 142, 
ал. 1, т. 1 ЗМВР.
Втората жалба е подадена от сдружение 
с нестопанска цел „Синдикална федерация 
на служителите в МВР“ със седалище в 
гр. София, представлявана от председателя 
на управителния съвет – Валентин Попов, 
и от заместник-председателите Борислав 
Мазнев, Добромир Добрев, Илия Хрисимов 
и Илия Кузманов, както и от физическото 
лице – Добромир Василев Добрев. Жалбата 
е насочена срещу същата наредба с искане 
за отмяната є в цялост. Развитите и в двете 
жалби възражения са за противоречие с ма­
териалния закон и несъответствие с целта на 
закона – отменителни основания по смисъла 
на чл. 146, т. 4 и 5 АПК.
Министърът на вътрешните работи чрез 
процесуалния си представител изразява ста­
новище за неоснователност на жалбите.
Участвалият в настоящото производство 
прокурор от Върховната административна 
прокуратура дава заключение за основател­
ност на жалбите в частта им относно § 6 от 
заключителните разпоредби и чл. 26, ал. 2 от 
оспорената наредба. Мотивира се, че с посо­
чената заключителна разпоредба е придадено 
обратно действие на наредбата, което проти­
воречи на чл. 14, ал. 2 ЗНА. Счита нормата 
на чл. 26, ал. 2 за противоконституционна, 
тъй като задължава служителите на МВР при 
ползван отпуск да го отработват.
С определение от 22.07.2015 г. по настоящо­
то дело съдът е преценил, че жалбите срещу 
наредбата са подадени от лица с установен 
правен интерес и не са обвързани със срок, 
което ги прави процесуално допустими. Про­
цесуално недопустима е само първата жалба в 
частта є, в която се иска от съда да задължи 
министъра на вътрешните работи да регла­
ментира в рамките на оспорения подзаконов 
нормативен акт полагането на нощен труд 
от служителите по чл. 142, ал. 1, т. 1 ЗМВР. 
Разгледани по същество, са основателни само 
в частта им, в която се претендира незако­
носъобразност на § 6 от заключителните 
разпоредби и чл. 26, ал. 2 от наредбата.
Атакуваната наредба е издадена от ми­
нистъра на вътрешните работи в изпълне­
ние на законово вмененото му задължение 
с разпоредбата на чл. 187, ал. 9 ЗМВР и има 
за цел да детайлизира на подзаконово ниво 
реда за организацията и разпределението на 
работното време, за неговото отчитане, за 
компенсирането на работата извън редов­
ното работно време, режима на дежурство, 
времето за отдих и почивките на държавните 
служители в ЗМВР. Това налага изследване 
на промяната на правилата през последните 
години с отмяната на предходния ЗМВР и 
приемането на нов закон, впоследствие из­
менен и допълнен.
С отменения ЗМВР, действал в периода от 
1.05.2006 г. до 27.06.2014 г., работното време 
на държавните служители в МВР е регламен­
тирано в нормата на чл. 211. В ал. 3 от нея 
е прието, че работното време за работещите 
на 8-, 12- или 24-часови смени се изчислява 
сумирано за тримесечен период. На министъра 
е вменено задължение да определи реда за 
разпределянето, отчитането и компенсирането 
на държавните служители с инструкция. Така 
на 4.12.2012 г. е приета Инструкция № I-з-2453 
от 4.12.2012 г., обнародвана в ДВ, бр. 99 от 
14.12.2012 г. и в сила от датата на обнарод­
ването. В чл. 18, ал. 1 от нея е повторена 
законовата норма, че отработеното време от 
държавните служители, работещи на смени, 
се отчита на тримесечен период. Тримесеч­
ният период за сумирано отчитане на рабо­
тещите на смени е запазен и в разпоредбата 
на чл. 187, ал. 3 от новоприетия ЗМВР, обн., 
ДВ, бр. 53 от 2014 г., в сила от 27.06.2014 г. В 
ал. 9 от нея министърът отново е задължен 
да уреди цялата материя за работното вре-