Държавен вестник, бр. 38, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  38
от годината ще има изцяло липса на средства,
а оттам и парализиране на дейността им, а тя
е предвидена от Конституцията и трябва да се
осъществява през цялата година.
Същата идея КС е следвал и в свое решение
№  16 от 2001 г. по к.д. № 6 от 2001 г. Затова в
мотивите на решението си КС посочва, че щом
са осигурени средства за нормално функциони-
ране на такъв орган, обстоятелството, че не са
описани на самостоятелен ред (самостоятелна
позиция), не означава нарушение на Конститу-
цията. Същественото е осигуряване на средства
за нормално функциониране. Това е конститу-
ционното изискване и неспазването му е нару-
шение на основния закон, т. е. води до противо-
конституционност. 
При приемането на ЗДБРБ за 2003 г. НС
трябва да изпълни конституционното си задъл-
жение да осигури средства за нормално функ-
циониране на установените в Конституцията
органи на съдебната власт, между които е ВКС
(чл. 119, ал. 1 и чл. 124 на Конституцията). Пре-
ценката на НС при определяне бюджетните раз-
ходи на установените в Конституцията органи
на съдебната власт се изразява в приетия закон
за държавния бюджет, но той както и всеки друг
закон не може да противоречи на Конституция-
та съгласно нейната разпоредба в чл. 5, ал. 1.
При обсъждането на второ четене и приема-
не на ЗДБРБ за 2003 г. НС намалява с 5 млн. лв.
предложените от МС и приети от НС на първо
четене 12 121 300 лв. бюджетни разходи на ВКС.
Конституцията единствено за съдебната
власт постановява в чл. 117, ал. 3, че има самос-
тоятелен бюджет.  Такава финансова независи-
мост не е предвидена за никоя друга конститу-
ционно установена институция. Самостоятел-
ността на бюджета на съдебната власт се гаран-
тира практически чрез осигуряване на доста-
тъчно средства за нормално функциониране на
всеки съдебен орган, в който смисъл Конститу-
ционният съд вече е имал повод да се произнесе
с посоченото решение № 17 от 1995 г. Убедите-
лен аргумент за достигане до извода за “доста-
тъчност” на средствата на определен конститу-
ционен орган е сравнението с предоставените
средства през предходната година.
В отговор на искането на КС по чл. 20 ЗКС
Висшият съдебен съвет представи информация
за окончателните размери на бюджетната смет-
ка на ВКС за 2002 г.
Със ЗДБРБ за 2002 г. са определени бюджет-
ни разходи на ВКС в размер 10 млн. лв. Допъл-
нително са осигурени средства от МС на осно-
вание § 4 от преходните и заключителните раз-
поредби на същия закон. Така окончателният
размер на бюджета на ВКС за 2003 г. възлиза на
14 160 000 лв.
За 2003 г. предвидените за ВКС бюджетни
разходи с оспорената разпоредба са 7 121 300 лв.,
т. е.  два пъти по-малко в сравнение с предход-
ната година.
Налице е влошаване бюджетното обезпеча-
ване на ВКС като една конституционно устано-
вена институция. Той реално не ще може да
изпълнява поставените му от чл. 119, ал. 1 и
чл. 124 на Конституцията задачи—да правораз-
дава и да осъществява върховен надзор за точ-
ното и еднакво прилагане на законите от всич-
ки съдилища. Принципите на правовата дър-
жава (чл. 4 на Конституцията), на разделение-
то на властите (чл. 8 на Конституцията) и на
независимата съдебна власт (чл. 117 на Конс-
титуцията) не допускат този начин на взаимо-
отношения между законодателната и съдебна-
та власт, поради което разпоредбата на чл. 2,
ал. 2, т. 2 ЗДБРБ за 2003 г. следва да се обяви за
противоконституционна.
Изложените съображения за противокон-
ституционност на разпоредбата по същест-
во правят ненужно обсъждане на оплаква-
нията за процедурни нарушения при нейното
приемане.
Искането е предявено първо за установява-
не противоконституционността на разпоредба-
та на чл. 2, ал. 2, т. 2 ЗДБРБ за 2003 г. Второто
искане е за обявяване противоконституцион-
ността на целия закон, ако не бъде уважено
първото искане.
Поради установяване противоконституцион-
ността на чл. 2, ал. 2, т. 2  ЗДБРБ за 2003 г. вто-
рото искане за обявяване противоконституцион-
ността на целия закон се отклонява.
Поради гореизложените съображения и на
основание чл.  149, ал.  1, т.  2 от Конституцията
Конституционният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционна разпо-
редбата на чл. 2, ал. 2, т. 2 от Закона за държав-
ния бюджет на Република България за 2003 г.
Отклонява искането за установяване  про-
тивоконституционност на целия Закон за дър-
жавния бюджет на Република България за 2003 г.
Съдията Румен Янков е подписал решение-
то с особено мнение.
Председател: Румен Янков
Особено мнение
на съдията Румен Янков
по конституционно дело № 2 от 2003 г.
Бюджет без данъци е немислим, а определя-
нето им е едно от основните правомощия на
парламента—чл. 84, ал. 1, т. 3 от Конституция-
та. Знае се, че бюджетът се формира от приход-
на част, чийто размер се определя от данъчните
и неданъчните приходи от физически и юриди-
чески лица, определяни със закон—чл. 2 от
Закона за устройство на държавния бюджет. От-
тук и изводът, че разходната част за издръжка
на държавата, отбраната и сигурността, съдеб-
ната власт, здравеопазването, образованието и
др. трябва да бъде съобразена с приходната
част. Следователно този, който  е длъжен да