Държавен вестник, бр. 72, 2016 г., стр. 174

СТР.  174	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  72
Приложение № 11
Програма
за надзор на болестта лептоспироза в България 
през 2016 – 2018 г.
1. Идентификация на програмата:
Държава членка:	
Република България
Болест:	
 Лептоспироза 
Период на изпълнение:	
2016 – 2018 г.
Законови разпоредби:
· Закон за ветеринарномедицинската дейност 
Контактна точка: (име, телефон, факс, e-mail):
Д-р Георги Чобанов 
Директор на дирекция „Здравеопазване и ху-
манно отношение към животните и контрол на 
фуражите“
Българска агенция по безопасност на храните
бул. Пенчо Славейков 15A 
1606 София, България
тел. +359 2 915 98 42
E-mail: g_chobanov@bfsa.bg 
2. Описание на програмата
Програмата определя надзор на лептоспиро-
зата по селскостопанските животни в Република 
България. 
Цели на програмата:
· Надзор над лептоспирозата по селскостопан-
ските животни с оглед предодвратяване по-
явата на аборти и смъртност при селскосто-
панските животни.
· Предприемане на своевременни предпазни 
мерки за ограничаване на разпространението 
на инфекцията, контаминиране на околната 
среда и намаляване популацията на гризачи-
те – основен резервоар на лептоспири и из-
точник на инфекция за хората.
Програмата включва:
· серологично изследване на 10 % от кравите, 
всички нерези и 5 % от свинете от племенни-
те и основните стада;
· двукратно серологично изследване на всички 
абортирали животни непосредствено след аб-
орта и повторно изследване след 10 – 15 дни; 
· двукратно серологично изследване на всички 
мъжки разплодни бици, отглеждани в регио-
налните дирекции по селекция и репродук-
ция към ИАСРЖ.
За своевременно лабораторно доказване на леп-
тоспироза се вземат и изпращат в НРЛ „Лептоспи-
роза по животните“, НДНИВМИ, бул. П. Славей-
ков 15, София, следните материали:
ü кръв за културелно изследване, взета по сте-
рилен начин от болни животни с повишена 
телесна температура;
ü урина за микроскопско и културелно изслед-
ване;
ü органни проби – парченца черен дроб или 
бъбрек, консервирани в 10 % формалин, за 
хистологично изследване на умрели или за-
клани животни;
ü абортирани фетуси или преждевременно ро-
дени приплоди – живи или до 2-3 часа след 
смъртта за микроскопско или културелно из-
следване. 
3. Описание на епидемиологичната обстановка 
в страната:
Лептоспирозата е бактериална инфекция с 
множество механизми, фактори и пътища на пре-
даване. Причинява се от различни серовари на 
род Leptospira и протича с разнообразни клинични 
форми. Лептоспирите биват патогенни (Leptospita 
interrogans) и сапрофитни (Leptospira biflexa). Същест-
вуват 202 патогенни серовара и 23 серогрупи. Все-
ки серовар лептоспири циркулира в популацията 
на определен вид животно. Възможна е миграция 
на отделни видове лептоспири от популацията на 
един вид гостоприемник в друг. 
Човекът и животните се заразяват с лептоспири 
при директен контакт с контаминирана урина или 
индиректно – с контаминирана вода и почва. Ле-
талитетът при хората е между 5 и 30 %. 
За първи път в България А. Прокопанов изоли-
ра Leptospira canicola от куче. 
Гостоприемници на лептоспирите са бозайни-
ци и хора, а също така риби, рептилии и птици. 
В литературата е посочено голямото значение, 
което имат болните и преболедували животни за 
разпространението на лептоспирите. Важен епи-
зоотологичен момент в развитието на това забо-
ляване играят различни видове диви животни и 
особено мишевидните гризачи, които се явяват 
природен резервоар на заболяването. Самите те 
не боледуват, но могат да отделят причинителя в 
продължение на месеци, а понякога и цял живот. 
Смята се, че различните серовари проявяват афи-
нитет към определен вид гостоприемник, въпреки 
че могат да причиняват заболяване и при други 
животни и хора. 
Основен възбудител на лептоспирозата по сел-
скостопанските животни на територията на Репу-
блика България е серовар Pomona. Второ място 
заема Tarassovi mitis, въпреки че с променените ус-
ловия и климат не е изключено и други серовари 
да бъдат причина за заболяване.
Главен източник на лептоспирите от серовари-
те Pomona и Tarrasovi у нас са свинете. Болните и 
преболедували животни са лептоспироотделители 
и посредством урината контаминират околната 
среда. 
При хората водеща е етиологичната роля на L. 
pomona (60,7 %), следвана от L. icterohaemorrhagiae 
(6,4 %), L. sejroe (3,8 %) и L. australis (3,8 %). Воде-
щата роля на L. pomona е свързана със свиневъд-
ството. Високата заразеност на свинете у нас е до-
казана при изследванията на Митов и кол., които 
намират, че 64 % от животните са серопозитивни 
по отношение на L. pomona. 
За разлика от класическото описание лепто- 
спирозата по животните протича с не особено ти-
пични клинични прояви. Единствените признаци 
за нея са абортите (с иктерус на плода) и в някои 
случаи хематурия при кравите и внезапна смърт 
при телетата. Иктерусът се установява след аутоп-
сия. Високата температура и хематурията са ос-
новни симптоми при телетата, но често остават 
незабелязани. 
Данните за починалите хора от лептоспироза у 
нас за периода 1952 – 2011 година са 71, а смърт-
ността варира от 0 до 0,09 %°°°. В етиологичната 
структура на лептоспирозите при човека преобла-
дават серогрупите:
 Gryppotyphosa
 Pomona
 Icterochaemorragiae
 Canicola 
 Sejroe