Държавен вестник, бр. 94, 2012 г., стр. 5

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
лице, действащо от негово име, предостави 
фактурите и известията към фактурите, така 
че да могат да бъдат получени от клиента. 
(13) За две или повече извършени доставки 
на стоки или услуги, данъкът за които става 
изискуем през един и същ данъчен период, 
може да се издаде сборна фактура. Сборната 
фактура задължително съдържа реквизитите 
по чл. 114, ал. 1, т. 9 – 15 за всяка отделна 
доставка, отразена в сборната фактура, и се 
издава не по-късно от последния ден на месеца, 
през който данъкът за доставките е станал 
изискуем, а при вътреобщностни доставки – в 
срока по ал. 5.“
§ 27. В чл. 114 се правят следните измене­
ния и допълнения:
1. В ал. 4, изречение второ думите „посочва 
изрично, че данъкът е изискуем от получателя“ 
се заменят с „вписва „обратно начисляване“.
2. Алинея 6 се изменя така:
„(6) Всяко данъчно задължено лице по 
избран от него начин осигурява от момента 
на издаването им до края на периода на съх­
ранението им автентичността на произхода, 
целостта на съдържанието и четливостта 
на фактурите и известията към фактурите, 
издадени от него или от негово име, както 
и на получените от него фактури и известия 
към фактури, независимо от това дали са на 
хартиен носител, или в електронна форма.“ 
3. Създават се ал. 7 – 11:
„(7) Фактурата може да не съдържа рекви­
зитите по ал. 1, т. 12, 14 и 15, когато сумата 
на данъчната основа и данъкът не превишават 
100 евро или тяхната равностойност в левове, с 
изключение на документиране на доставките с 
място на изпълнение на територията на друга 
държава членка, на вътреобщностни доставки 
и на дистанционни продажби на стоки.
(8) В случаите по чл. 111а, ал. 3 издадената 
от данъчно задълженото лице – доставчик, 
фактура може да не съдържа реквизитите по 
ал. 1, т. 12 и 13.
(9) Документирането на доставките с елек­
тронни фактури и електронни известия към 
фактури се извършва, при условие че това 
документиране се приема от получателя с 
писмено или мълчаливо съгласие. 
(10) Гарантирането на автентичността на 
произхода, целостта на съдържанието и чет­
ливостта на фактурата или известието към 
фактурата се осигурява от данъчно задълже­
ното лице чрез всякакъв контрол на стопан­
ската дейност, който създава надеждна одитна 
следа между фактурата или известието към 
фактурата и доставката на стоки или услуги.
(11) Освен чрез контрола на стопанската 
дейност по ал. 10 автентичността на произхода, 
целостта на съдържанието и четливостта на 
електронна фактура и електронно известие 
към фактура се осигуряват чрез следните 
примерни технологии: 
1. квалифициран електронен подпис по 
смисъла на Закона за електронния документ 
и електронния подпис, или
2. електронен обмен на данни.“
§ 28. В чл. 115 се създава ал. 7:
„(7) Известието към фактура може да не 
съдържа реквизитите по чл. 114, ал. 1, т. 12, 14 
и 15, освен когато се документират доставки­
те с място на изпълнение на територията на 
държава членка, вътреобщностните доставки 
и дистанционните продажби на стоки.“ 
§ 29. В чл. 120 ал. 5 се изменя така:
„(5) Електронният регистър по ал. 3 и от­
четът за извършените през данъчния период 
покупки по ал. 4 се съставят най-късно в 
последния ден на данъчния период.“
§ 30. В чл. 121, ал. 2 се правят следните 
изменения и допълнения:
1. Думата „ненарушеността“ се заменя с 
„целостта“.
2. Създава се изречение второ: „Когато 
данъчните документи се съхраняват чрез 
електронни средства, в срока по ал. 1 данъч­
но задължените лица съхраняват и данните, 
осигуряващи автентичността на произхода и 
целостта на тяхното съдържание.“
§ 31. Член 122 се изменя така:
„Право на достъп до данъчни документи, съх­
ранявани с помощта на електронни средства
Чл. 122. Когато данъчно задълженото лице 
съхранява с помощта на електронни средства, 
гарантиращи онлайн достъп до електронни 
фактури и електронни известия към факту­
ри, издадени или получени от него, лицето 
е длъжно да осигури електронен (онлайн) 
достъп до съхраняваните данни на:
1. компетентните органи по приходите – ко­
гато лицето е установено на територията на 
страната, както и когато лицето не е устано­
вено на територията на страната, но данъкът 
за доставката е дължим в България; 
2. компетентните органи на държавата 
членка, където данъкът е дължим – когато 
лицето е установено на територията на стра­
ната, а данъкът за доставката е дължим в 
друга държава членка.“
§ 32. В чл. 130 се създава ал. 4:
„(4) За целите на ал. 3 размерът на данъч­
ната основа за полученото авансово плащане 
е равен на размера на данъчната основа на 
доставката с по-ранна дата.“
§ 33. В чл. 132 се правят следните измене­
ния и допълнения:
1. В ал. 2 и 3 накрая се добавя „или впис­
ване в регистър БУЛСТАТ“.
2. В ал. 4 думите „14-ия ден“ се заменят 
с „45-ия ден“. 
§ 34. В чл. 142 ал. 1 се изменя така:
„(1) Данъкът за доставката на обща ту­
ристическа услуга се начислява с издаване 
на протокол, а във фактурата и известието 
към нея се вписва „режим на облагане на 
маржа – туристически услуги.“