Държавен вестник, бр. 8, 2004 г., стр. 19

Б Р О Й  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
4.3.2. С пипета се прехвърля 1 ml от този разт-
вор в обемна колба от 100 ml и колбата се допълва
до обема є с разтвор А. Буферният разтвор се при-
готвя непосредствено преди употреба.
4.4. Разтвор Г
Утаител
Разтварят се 3,0 g цинков сулфат (ZnSO4.7H2O)
и 0,6 g меден сулфат (II) (CuSO4.5H2O) във вода и
се допълват с вода до 100 ml.
4.5. Разтвор Д
Реактив на Gibb
Разтварят се 0,040 g 2,6-дибромхинин 1,4-хлора-
мид (O.C6H2Br2.NCl) в 10 ml 96 % етанол. Разтворът
се съхранява в тъмна стъклена бутилка в хладилник.
При обезцветяване реактивът се изхвърля.
4.6. Цветоразредителен буфер
10 ml от разтвор Б (т.4.2) (цветопроявяващият
се буфер) се разреждат с вода до 100 ml.
4.7. Разтвор на меден сулфат
Разтваря се 0,05 g меден сулфат (II) (CuSO4.5H2O)
с вода и се долива с вода до 100 ml.
4.8. Стандартен разтвор на фенол
Разтваря се 0,200 g ± 0,001 g чист фенол и се
долива в обемна колба с вода до 100 ml. Разтворът
може да се съхранява в хладилник няколко месеца.
Разреждат се 10 ml от този разтвор с вода до 100 ml.
Така полученият разреден разтвор съдържа 200 µg
фенол в 1 ml и може да бъде използван за пригот-
вяне на по-разредени разтвори.
4.9. Вряща дестилирана вода
4.10. N-Butanol
5. Апаратура
5.1. Аналитична везна
5.2. Водна баня, термостатично контролирана
при 37 °С ± 1 °С.
5.3. Спектрофотометър, подходящ за отчитане
дължина на вълната 610 nm.
5.4. Филтърна хартия (Schleicher или Schull 597,
Whatman 42, или еквивалентна)
5.5. Вряща водна баня
5.6. Алуминиево фолио
6. Начин на работа
Предпазни мерки:
1. Да се избягва прякото излагане на слънчева
светлина.
2. Всички стъклени съдове, запушалки и пре-
носни материали трябва да бъдат идеално чисти.
Препоръчва се да се изплакват и изваряват с вода
или да се третират на пара.
3. Да се избягва използването на пластмасови
материали, тъй като те могат да съдържат фенол.
4. Слюнката съдържа фосфатаза. Да се следи
внимателно за замърсяване със следи от слюнка.
6.1. Подготовка на пробата
6.1.1. Претеглят се с точност до 0,1 g 10 g от
пробата и се разтварят в 90 ml вода. Температура-
та на разтваряне на сухото мляко не трябва да пре-
вишава 35 °С.
6.2. Определяне
6.2.1. Поставят се в две епруветки по 1 ml от
възстановеното мляко, както е описано в т. 6.1.1.
6.2.2. Едната от епруветките се загрява във
вряща вода за 2 min. Епруветката и водната баня
(т. 5.5) или бехеровата чаша се покриват с алуми-
ниево фолио (т. 5.6), за да се гарантира затопляне-
то на цялата епруветка. Охлажда се в студена вода
до стайна температура. Тази епруветка се използ-
ва за празна проба. При всички следващи действия
двете епруветки се третират еднакво.
6.2.3. Прибавят се 10 ml от разтвор В (т. 4.3.2),
разбърква се и епруветката се поставя на водна
баня при 37 °С (т. 5.2).
6.2.4. Загрява се на водна баня за 60 min, като
периодично се разклаща.
6.2.5. Епруветките веднага се прехвърлят във
вряща водна баня (т. 5.5) за 2 min. Охлаждат се до
стайна температура в студена вода.
6.2.6. Добавя се 1 ml от разтвор Г (т. 4.4), смесва
се и се филтрира през суха филтърна хартия. Пър-
вите филтрати се изхвърлят до получаване на проз-
рачна течност.
6.2.7. От всеки филтрат се поставят по 5 ml в
епруветките, добавят се 5 ml от разтвор Б (т. 4.2) и
0,1 ml от разтвор Д (т. 4.5). Полученият разтвор се
хомогенизира.
6.2.8. Разтворът се оставя до проявяване на цвета
при стайна температура за 30 min, но далеч от пряка
слънчева светлина.
6.2.9. Измерва се оптичната плътност на про-
бата спрямо празната проба при дължина на въл-
ната, посочена в т. 5.3.
6.2.10. Анализът се повтаря, ако оптичната
плътност на разтвора превишава стандартната
проба с 20 µg фенол, приготвена съгласно т. 7.
Ако тази граница е превишена, се разрежда
подходящ обем от възстановеното мляко съгласно
т. 6.1.1 с подходящ обем от свареното мляко, както
е посочено в т. 6.2.2, с цел дезактивиране на алкал-
ната фосфатаза.
7. Подготовка на стандартната крива
7.1. В четири 100 ml обемни колби се прехвър-
лят посредством пипета съответно по 1 ml; 3 ml;
5 ml и 10 ml от стандартния разтвор на фенол, раз-
реден съгласно т. 4.8, и се доливат до марката с
вода. Тези разредени разтвори съдържат съответ-
но 2 µg; 6 µg; 10 µg и 20 µg фенол/ml.
7.2. Поставя се посредством пипета 1 ml вода
или 1 ml от всеки стандартен разтвор (т. 7.1) в
епруветките с цел получаване на серия от проби,
съдържащи 0 µg (стойност на празната проба, по-
лучена чрез използване на 1 ml вода); 2 µg; 6 µg;
10 µg или 20 µg фенол.
7.3. Последователно във всяка епруветка пос-
редством пипета се поставят 1 ml от разтвора ме-
ден сулфат (II) (т. 4.7), 5 ml разтвор на цветоразре-
дителен буферен разтвор (т. 4.6), 3 ml вода и 0,1 ml
от разтвор Д (т. 4.5). Полученият разтвор се раз-
бърква.
7.4. Епруветките се оставят далеч от пряка слън-
чева светлина при стайна температура за 30 min.
7.5. Измерва се поглъщаемостта на разтворите
във всяка една от епруветките, сравнена със стой-
ността на празната проба при дължина на вълна-
та, посочена в т. 5.3.
7.6. Стандартната крива се изработва чрез нана-
сяне на стойностите на поглъщане срещу стойности-
те на фенол в микрограма, както е посочено в т. 7.2.
8. Изразяване на резултатите
8.1. Изчисление
8.1.1. Стойностите се превръщат в микрограма
фенол, както е посочено в т. 6.2.9, чрез нанасяне на
стандартната крива.