Държавен вестник, бр. 65, 2014 г., стр. 5

БРОЙ  65	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
С определение от 30 януари 2014 г. Кон­
ституционният съд допуска за разглеждане по 
същество искането на президента на Република 
България и конституира като заинтересовани 
страни: Народното събрание, Министерския 
съвет, министъра на финансите, министъра 
на икономиката и енергетиката, министъра 
на околната среда и водите, Върховния ад­
министративен съд, Държавната комисия за 
енергийно и водно регулиране, Българската 
фотоволтаична асоциация, Българската ветро-
енергийна асоциация, Сдружение „Съюз на 
производителите на екологична енергия – BG“, 
Центъра за изследване на демокрацията и Ин­
ститута за модерна политика.
В определения от Конституционния съд срок 
писмени становища по делото са представили 
Министерският съвет, министърът на иконо­
миката и енергетиката, Държавната комисия 
за енергийно и водно регулиране, Българската 
фотоволтаична асоциация, Българската вет­
роенергийна асоциация, Сдружение „Съюз на 
производителите на екологична енергия – BG“ 
и Институтът за модерна политика. Останали­
те заинтересовани страни не са представили 
становища.
Искането на президента на Република Бълга­
рия се подкрепя от Българската фотоволтаична 
асоциация, Българската ветроенергийна асоци­
ация и Сдружение „Съюз на производителите 
на екологична енергия – BG“. Те настояват 
Конституционният съд да го уважи и да отхвър­
ли като противоконституционни създадените с 
§ 6, т. 2 и 3 от заключителните разпоредби на 
ЗДБ – 2014 г., нови текстове в Закона за енер­
гията от възобновяеми източници и посочват 
допълнителни съображения към аргументите 
в искането за противоконституционност на 
новосъздадените правни норми. 
В своето становище Българската фотовол­
таична асоциация подкрепя доводите на прези­
дента, че с приетите изменения се нарушават 
конституционни разпоредби, които гарантират 
икономическите права на стопанските субекти 
и равнопоставеност между участниците в ико­
номическия живот, а въвеждането на таксата 
за производство на електроенергия е прието с 
немотивирана от законодателя целесъобразност; 
споделят се доводите на вносителя на искането 
за еднаквите правни условия при упражняването 
на еднакви или сходни дейности в определена 
сфера, навеждат се аргументи, че със създадените 
нови текстове в ЗЕВИ се нарушават актове на 
Европейския съюз – Директива 2009/72/ЕО и 
чл. 63 и чл. 107 от Договора за функциониране 
на Европейския съюз (ДФЕС). 
Българската ветроенергийна асоциация 
посочва, че измененията в ЗЕВИ нарушават 
основни конституционни принципи – принципа 
на правовата държава и принципа за закрила 
на стопанската дейност и инвестициите; въведе­
ната с измененията фискална мярка е наречена 
„такса“, без тя да се свързва с предоставянето 
на насрещна публична услуга и затова е про­
тивоконституционна и лишена от юридическо 
основание; приетите изменения нарушават и 
принципи на правото на Европейския съюз, 
отнасящи се до правната сигурност и легитим­
ните очаквания на лицата. 
Сдружение „Съюз на производителите на 
екологична енергия – BG“, като подкрепя 
направеното искане, посочва, че оспорените 
разпоредби засягат договори, които са склю­
чени преди приемането им, а промяната на 
едно правно положение в полза на държавата 
и във вреда на тези, с които тя се е догова­
ряла, противоречи на принципа на правовата 
държава. Според сдружението с атакуваните 
текстове се нарушават и препоръки на Евро­
пейската комисия „за избягване на необявени 
или влизащи със задна дата промени в схеми­
те на вече реализирани проекти в сферата на 
възобновяемите източници“.
В своите становища Министерският съвет, 
министърът на икономиката и енергетиката, 
Държавната комисия за енергийно и водно 
регулиране и Институтът за модерна политика 
не споделят твърденията на държавния глава, 
изложени в искането му, и изразяват мнение, че 
е неоснователно и следва да бъде отхвърлено, 
като се мотивират със съответни аргументи. 
Според Министерския съвет държавната 
намеса в икономиката на страната се изра­
зява в създаването на подходящи условия за 
работа на стопанските субекти, като се отчита 
крайното удовлетворяване на обществените 
потребности. Въвеждането на специален режим 
за определена група икономически субекти не 
е противоконституционно, стига отношението 
към всички субекти в съответната група да е 
еднакво. Равенството не изключва диференци­
ация, когато диференциращият признак не е 
дискриминационен. С разпоредбите, създадени 
с § 6, т. 2 и 3 от заключителните разпоредби 
на ЗДБ – 2014 г., не се засягат предвидените 
в ЗЕВИ мерки за насърчаване на инвестиците 
в производството и потреблението на енергия 
от възобновяеми източници. Новосъздадените 
разпоредби не нарушават чл. 60, ал. 1 от Кон­
ституцията, защото тя задължава гражданите да 
плащат данъци и такси, които се установяват 
само със закон, както е направено в този случай. 
Министърът на икономиката и енергетиката 
счита искането за неоснователно. Според него 
ЗЕВИ и Закона за енергетиката (ДВ, бр. 107 
от 2003 г.; посл. изм., бр. 66 от 2013 г.) за­
дължават обществения доставчик и крайните 
снабдители да изкупуват цялото количество 
електрическа енергия, произведена от възобно­
вяеми източници, по преференциална цена. 
Затова в страната съществуват регулиран и 
свободен електроенергиен пазар. Производи­
телите на електрическа енергия сами решават 
да ползват или не законовите преференции.