Държавен вестник, бр. 104, 2003 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
3. Всяка договаряща държава може да из-
ключи изцяло или частично действието на раз-
поредбата на ал. 1, буква “b” на този член. Кога-
то договаряща държава е направила тази резер-
ва, всяка друга договаряща държава може също
да я прилага по отношение на тази държава.
Глава II—Признаване и изпълнение на реше-
нията и възстановяване упражняването на
родителските права
Член 7
Решенията за упражняване на родителските
права, постановени в една договаряща държа-
ва, се признават и подлежат на изпълнение и
във всяка друга договаряща държава, ако под-
лежат на изпълнение в държавата по произход
на решението.
Член 8
1. В случай на неправомерно прехвърляне
централният орган на замолената държава не-
забавно предприема необходимите мерки за
връщане на детето, когато:
a. към момента на подаване на молбата в
държавата, където е постановено решението,
или към датата на неправомерното прехвърля-
не, ако то е предшестващо, детето и неговите
родители са имали единствено гражданството
на тази държава и обичайното местожителство
на детето е било в същата държава; и
b. молбата за връщането на детето е подаде-
на пред централен орган в срок от шест месеца
от датата на неправомерното прехвърляне.
2. Ако в съответствие с правото на замоле-
ната държава изискванията на ал. 1 от този член
не могат да бъдат изпълнени без намесата на
съдебен орган, в съдебното производство не
могат да се прилагат основанията за отказ,
предвидени в тази конвенция.
3. Ако има официално одобрено от компе-
тентен орган споразумение между лицето, кое-
то упражнява родителските права, и друго лице
за предоставяне на последното на правото на
лични отношения с детето и ако детето, отведе-
но в чужбина, не е върнато в уговорения срок на
лицето, което упражнява родителските права,
упражняването на родителските права се въз-
становява съгласно ал. 1, буква “b” и ал. 2 от
този член. Същото правило се прилага и по от-
ношение на решение на компетентния орган за
предоставяне на това право на лице, което няма
родителски права.
Член 9
1. В случай на неправомерно прехвърляне
извън случаите по чл. 8 и ако централният ор-
ган е бил сезиран в шестмесечен срок от датата
на прехвърлянето, признаването и изпълнени-
ето не могат да бъдат отказани, освен:
a. когато е постановено решение в отсъстви-
ето на ответника или на неговия законен пред-
ставител и на ответника не е била надлежно
връчена или не е била връчена в срок, достатъ-
чен да подготви защитата си, исковата молба
или друг равностоен документ; липсата на връч-
ване обаче не може да представлява основание
за отказ за признаване или изпълнение, когато
ответникът е укрил от лицето, подало исковата
молба в държавата по произход, местонахож-
дението си;
b. когато е постановено решение в отсъстви-
ето на ответника или на неговия законен пред-
ставител, компетентността на органа, постано-
вил решението, не е:
i. по обичайното местопребиваване на от-
ветника; или
ii. по последното общо обичайно местопре-
биваване на родителите на детето, като поне
един от родителите все още има обичайното си
местопребиваване там; или
iii. по обичайното местопребиваване на де-
тето;
c. когато решението е несъвместимо с реше-
ние относно упражняване на родителските пра-
ва, което е влязло в сила в замолената страна
преди прехвърлянето на детето, освен ако оби-
чайното местопребиваване на детето е било в
молещата страна през годината, предхождаща
прехвърлянето му.
2. Ако не е подадена молба до централен
орган, разпоредбите на ал. 1 на този член се
прилагат аналогично и когато признаването и
изпълнението са поискани в шестмесечен срок
от неправомерното прехвърляне.
3. Чуждестранното решение не може да бъде
разглеждано по същество при никакви обстоя-
телства.
Член 10
1. Извън случаите по чл. 8 и 9 признаване и
изпълнение може да бъде отказано не само на
основанията, предвидени в чл. 9, но и на някое
от следните основания:
a. ако се установи, че последиците от реше-
нието са явно несъвместими с основни принци-
пи на правото в областта на семейството и де-
цата в замолената държава;
b. ако се установи, че поради промяна на
обстоятелствата, включваща изтекъл срок, но
невключваща смяна на местопребиваване на
детето вследствие на неправомерно прехвър-
ляне, последиците от първоначалното реше-
ние вече явно не са в съответствие с интереси-
те на детето;
c. ако към момента на започване на проце-
дурата в държавата по произход:
i. детето е било гражданин на замолената
държава или е имало обичайно местопребива-
ване в тази държава и такава връзка не е същест-
вувала с държавата по произход;
ii. детето е било гражданин както на държа-
вата по произход, така и на замолената държа-
ва и е имало обичайно местопребиваване в за-
молената държава;
d. ако решението е несъвместимо с решение,
постановено в замолената държава или в трета
държава, като същевременно е изпълняемо в