Държавен вестник, бр. 39, 2024 г., стр. 7

БРОЙ  39	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
тентността, признаването и изпълнението на 
решения по брачни въпроси и въпроси, свър­
зани с родителската отговорност, и относно 
международното отвличане на деца, наричан 
по-нататък „Регламент (ЕС) 2019/1111“, и 
Конвенцията за компетентността, приложи­
мото право, признаването, изпълнението и 
сътрудничеството във връзка с родителската 
отговорност и мерките за закрила на децата, 
съставена в Хага на 19 октомври 1996 г. (ра­
тифицирана със закон – ДВ, бр. 9 от 2006 г.) 
(ДВ, бр. 15 от 2007 г.), наричана по-нататък 
„Конвенцията от 1996 г.“.“
2. В чл. 6а, ал. 4, т. 4 буква „в“ се изменя 
така: 
„в) осъществява сътрудничеството за съ­
биране и обмен на информация за деца по 
глава V от Регламент (ЕС) 2019/1111 и глава V
от Конвенцията от 1996 г., като за целта 
Министерството на правосъдието има право 
на безплатен достъп до Националната база 
данни „Население“, поддържана от Минис­
терството на регионалното развитие и бла­
гоустройството;“.
3. В чл. 21, ал. 1 се създава т. 16:
„16. изготвя писмени доклади и становища 
за целите на обмен на информация за деца по 
Регламент (ЕС) 2019/1111 и по Конвенцията 
от 1996 г. и ги предава на Министерството 
на правосъдието.“
4. Член 22а се изменя така:
„Чл. 22а. (1) Молбата за връщане на дете 
или за упражняване на правото на лични 
отношения по Хагската конвенция за граждан­
ските аспекти на международното отвличане 
на деца от 25 октомври 1980 г. (ратифицирана 
със закон – ДВ, бр. 20 от 2003 г.) (ДВ, бр. 82 от 
2003 г.), наричана по-нататък „Хагската кон­
венция“, се разглежда от Софийския градски 
съд в открито заседание, в което участват:
1. Министерството на правосъдието или 
лицето, подало молбата;
2. насрещната страна по молбата;
3. заинтересованите лица.
(2) В производството по ал. 1 не се раз­
глежда по същество въпросът за упражняване 
на родителските права. 
(3) По молбите в производството по ал. 1 
не се събират държавни такси и не се дължат 
разноски.
(4) В производството по ал. 1 дирекция 
„Социално подпомагане“ по настоящия адрес 
на детето дава становище за състоянието на 
детето след прехвърлянето му от държавата 
на обичайното местопребиваване, за неговото 
мнение и за мнението на родителя за добро­
волно връщане на детето. Когато е изтекъл 
период повече от една година от датата на 
прехвърлянето или задържането на детето, 
становището съдържа и информация за прис­
пособеността на детето.
(5) Съдът изслушва детето по реда на 
чл. 15, ал. 3 – 5 и отдава дължимото значение 
на изразеното мнение на детето съобразно 
неговата възраст и степен на зрялост. 
(6) Министерството на правосъдието пред­
ставлява молителя, когато молбата е подадена 
чрез министерството, и определя представител, 
който може да извършва действия от името на 
молителя. Министерството на правосъдието 
не участва в производството, когато лицето 
е подало молбата направо до съда.“
5. Член 22б се изменя така:
„Чл. 22б. (1) Съдът служебно или по искане 
на страна може да определи за времето на 
съдебното производство подходящи мерки 
за личен контакт с детето съгласно чл. 27, 
параграф 2 от Регламент (ЕС) 2019/1111. При 
необходимост съдът определя и мерки по чл. 59, 
ал. 8, т. 1 и 2 от Семейния кодекс. 
(2) Съдът служебно или по искане на стра­
на определя подходяща мярка за закрила на 
детето по този закон с цел предотвратяване 
на по-нататъшна опасност за детето или вреди 
за страните. 	
(3) При връщане на дете при условията на 
чл. 27, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2019/1111, 
в решението за връщане съдът може да опреде­
ли подходящи мерки за гарантиране защитата 
на детето след връщането му.“
6. Член 22в се изменя така:
„Чл. 22в. (1) В производството по чл. 22а, 
ал. 1 съдът може служебно да събира дока­
зателства, да подпомага страните за добро­
волно уреждане на спора, да ги насочва към 
медиация, без това да води до забавяне, при 
спазване на сроковете по чл. 24, параграф 2 
от Регламент (ЕС) 2019/1111, включително 
при спиране на производството по чл. 229, 
ал. 1, т. 1 от Гражданския процесуален кодекс.
(2) Ако делото не бъде обявено за решаване 
в първото съдебно заседание, съдът определя 
срок за посочване и представяне на доказа­
телства и доказателствени искания.
(3) Преди да постанови отказ за връщане 
на дете единствено на основание чл. 13, ал. 1, 
буква „б“ от Хагската конвенция, съдът уведо­
мява страните и указва да представят според 
установения конкретен риск доказателства, 
че защитата на детето след неговото връщане 
е гарантирана. В този случай съдът може да 
събира доказателства и служебно чрез пряко 
сътрудничество със съда и органите на държа­
вата по обичайното местопребиваване на де­
тето непосредствено преди прехвърлянето или 
задържането или чрез централните органи.“ 
7. Член 22г се изменя така:
„Чл. 22г. (1) Съдът се произнася с решение в 
едномесечен срок от постъпването на молбата, 
но не по-късно от срока по чл. 24, параграф 2
от Регламент (ЕС) 2019/1111.