Държавен вестник, бр. 86, 2012 г., стр. 31

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
в) при съчетанието на два цвята цветовете се 
разполагат на пет редуващи се ивици така, че 
първата и последната да имат по-тъмния цвят.
(4) Местоположението на поне един вет­
ропоказател се обозначава чрез ивица във 
формата на окръжност с диаметър 15 m и с 
широчина на маркировъчната линия 1,2 m. 
(5) Стойката на ветропоказателя се раз­
полага в центъра на окръжността, а цветът 
на маркировъчната линия се избира така, че 
да се осигури необходимият контраст, като е 
желателно да се избере белият цвят. 
(6) На летище, предназначено за ползване 
нощем, се предвижда осветяване най-малко 
на един ветропоказател.
Чл. 132. (1) Където е предвиден, указателят 
на посоката за кацане се разполага на видно 
място на летището. 
(2) Указателят на посоката за кацане е с 
Т-образна форма.
(3) Формата и минималните размери на 
указателя за кацане „Т“ са посочени на фиг. 7.
(4) За „Т“ указателя за кацане се избира 
бял или оранжев цвят в зависимост от това 
кой цвят най-добре контрастира на фона, на 
който указателят ще бъде наблюдаван.
(5) Когато се изисква използването нощем, 
„Т“ указателят за кацане или се осветява, или 
се очертава с бели светлини.
Фиг. 7. Указател за посоката на кацане
Чл. 133. (1) На летищната контролна кула 
на летище, обслужвано от доставчик на 
аеронавигационно обслужване, се монтира 
сигнален прожектор.
(2) Сигналният прожектор подава червени, 
зелени и бели сигнали и може:
1. ръчно да се насочва към всеки набеля­
зан обект;
2. да подава сигнал с всеки от посочените 
цветове и след това сигнал от всеки от дру­
гите два цвята;
3. да предава по Морзовата азбука съоб­
щение, използвайки един от трите цвята, със 
скорост най-малко четири думи в минута.
(3) При избор на зелената светлина се от­
чита ограничената граница на зеления цвят, 
определена в приложение № 1.
(4) Разсейването на лъча е не по-малко 
от 1° и не по-голямо от 3° с незначителна 
светлина зад границата от 3°. 
(5) В случай, че сигналният прожектор е 
предназначен за използване през деня, интен­
зитетът на цветната светлина е не по-малък 
от 6000 cd.
Чл. 134. (1) Сигналната площадка на ле­
тището се разполага така, че да бъде видима 
от всички направления под ъгъл, по-голям 
от 10° над хоризонта, когато се наблюдава от 
височина 300 m. 
(2) Сигналната площадка е плоска хори­
зонтална повърхност с форма на квадрат със 
страна най-малко 9 m. 
(3) Цветът на сигналната площадка се 
избира така, че да контрастира с цветовете 
на използваните сигнални знаци и панели. 
(4) Сигналната площадка се огражда с 
бяла линия с широчина не по-малка от 0,3 m.
Д Я Л  В Т О Р И
МАРКИРОВКА
Г л а в а  д в а д е с е т а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Раздел I
Прекъсване на маркировката на ПИК
Чл. 135. (1) При пресичане на две (или 
повече) ПИК се нанасят маркировъчни знаци 
върху главната ПИК, с изключение на мар­
кировката на страничните ивици на ПИК, а 
маркировката на другата (другите) ПИК се 
прекъсва. 
(2) Маркировката на страничните ивици 
на главната ПИК е или продължена в пре­
сичането, или прекъсната.
(3) По отношение на маркировката степента 
на важност на ПИК се определя в следния ред:
1. I – ПИК, оборудвана за точен подход 
за кацане;
2. II – ПИК, оборудвана за неточен подход 
за кацане;
3. III – необорудвана ПИК.
(4) При пресичане на ПИК и ПР се нанася 
маркировката на ПИК, а маркировката на 
ПР се прекъсва, като при това маркировката 
на страничните ивици на ПИК може да се 
прекъсне.
Раздел II
Яркост и цвят
Чл. 136. (1) Изискванията спрямо марки­
ровъчните знаци на ПИК са следните:
1. да имат бял цвят;
2. при светли повърхности на ПИК бе­
лите маркировъчни знаци да са оградени с 
черен цвят, за да са по-добре видими, когато 
е възможно;
3. да се използват типове бои, които не 
влошават чувствително характеристиките на 
триене на пистата;