Държавен вестник, бр. 87, 2002 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  87
Член 1
Определения
За целите на тази спогодба се използват след-
ните определения:
1. “Чужденец”—лице, което не е нито бъл-
гарски, нито македонски гражданин.
2. “Виза”—валидно разрешение, издадено от
компетентните органи на едната договаряща
страна за едно или повече влизания и за преби-
ваване на нейната територия за определен срок.
3. “Разрешение за пребиваване”—валидно
разрешение от какъвто и да е вид, различно от
виза, издадено от компетентните органи на една
от договарящите страни, което дава право на
чужденеца да пребивава на територията на тази
договаряща страна.
Член 2
Обратно приемане на собствени граждани
1. Всяка договаряща страна приема обратно
по молба на другата договаряща страна и без фор-
малности всяко лице, което не отговаря или вече
не отговаря на действащите законодателни раз-
поредби за влизане или пребиваване на терито-
рията на молещата договаряща страна, когато е
доказано или с основание се предполага, че въп-
росното лице е гражданин на замолената догова-
ряща страна. Същото се прилага и по отношение
на лица, които след като са влезли на територи-
ята на молещата договаряща страна, са загубили
гражданството на замолената договаряща стра-
на или са освободени от нейно гражданство по
тяхна молба, без да има доказателство за натура-
лизация в молещата договаряща страна.
2. Гражданството ще се счита за доказано
или с основание ще се предполага на основата
на документи или други средства, посочени в
Протокола за изпълнение на тази спогодба.
3. В случай че впоследствие се установи, че
приетото обратно лице не е гражданин на замо-
лената договаряща страна и ако разпоредбите
на чл. 3 и 4 на тази спогодба не са приложими
спрямо него, другата договаряща страна неза-
бавно приема обратно това лице.
Член 3
Обратно приемане на чужденци
без формалности
Всяка договаряща страна приема обратно с
първия възможен полет без формалности чуж-
денец, който не отговаря на действащите зако-
нодателни разпоредби за влизане на територия-
та на другата договаряща страна, когато той е
влязъл на нейна територия през граничен конт-
ролен пункт на международно летище директно
от територията на първата договаряща страна.
Член 4
Обратно приемане на чужденци на базата
на молба
1. Всяка договаряща страна по молба на дру-
гата договаряща страна на основата на данни
съгласно Протокола за изпълнение на тази спо-
годба приема обратно чужденец, който е прис-
тигнал на територията на молещата договаря-
ща страна директно от територията на замоле-
РЕШЕНИЕ № 602 
ОТ 5 СЕПТЕМВРИ 2002 Г.
за едностранно въвеждане на безвизов режим
по отношение на гражданите на Република
Кипър—притежатели на валидни обикновени
задгранични паспорти
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
Р Е Ш И :
1. Гражданите на Република Кипър—прите-
жатели на валидни обикновени задгранични
паспорти, могат да влизат, пребивават и преми-
нават транзит през територията на Република
България без визи за период 90 дни в рамките на
6 месеца считано от датата на първото влизане.
2. Министърът на външните работи да уве-
доми по дипломатически път кипърската стра-
на за решението по т. 1.
3. Решението се приема на основание чл. 8,
ал. 2 от Закона за чужденците в Република
България.
4. Решението по т. 1 влиза в сила от датата
на обнародването му в “Държавен вестник”.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
За главен секретар на Министерския съвет:
Галина Маринска
50161
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Република Македо-
ния за обратно приемане на незаконно преби-
ваващи лица
(Утвърдена с Решение № 266 от 26 април 2002 г.
на Министерския съвет. В сила от 19 юни 2002 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Македония, на-
ричани по-нататък “договарящи страни”,
водени от желанието да дадат своя принос за
предотвратяването и противодействието на не-
законната трансгранична миграция,
в стремежа си на реципрочна основа и в дух на
сътрудничество да улеснят обратното приемане
на лица, които незаконно влизат и пребивават на
територията на една от договарящите страни,
като имат предвид Общата декларация за
правата на човека, приета на 10 декември 1948 г.
от Общото събрание на ООН, Конвенцията за
защита на правата на човека и основните свободи
от 4 ноември 1950 г. и Конвенцията за статута на
бежанците, подписана на 28 юли 1951 г. в Жене-
ва, допълнена с Протокола за статута на бежан-
ците, подписан на 31 януари 1967 г. в Ню Йорк,
се договориха за следното: