Държавен вестник, бр. 63, 2023 г., стр. 51

БРОЙ  63	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  51  
3.10.4. наличие на тежка некоригирана 
патология на репродуктивните органи, нару-
шаваща нормалната им анатомия;
3.10.5. други заболявания, носещи висок 
анестезиологичен или оперативен риск;
3.10.6. жени след менопауза;
3.11. индикации за прилагане на метода 
„инвитро фертилизация и трансфер на ем-
бриони“ (IVF-ET):
3.11.1. наличие на тубарна патология (пълна 
или частична оклузия на маточните тръби);
3.11.2. наличие на проходими маточни тръ-
би, но с увредена функция (тежки сраствания, 
нагъвания, стенози и др.);
3.11.3. след репродуктивна хирургия върху 
маточните тръби, когато липсва забременяване 
при регулярни полови контакти и липса на 
мъжки фактор в продължение на 1,5 години 
при жени до 35 години и 6 месеца при жени 
над 35 години;
3.11.4. неизяснен стерилитет, лекуван без 
успех с конвенционални методи (различни 
от IVF-ET) в продължение на 1,5 години при 
жени до 35 години и 6 месеца при жени над 
35 години;
3.11.5. мъжки стерилитет:
3.11.5.1. обструктивна азооспермия, при 
която са взети (добити) сперматозоиди след 
биопсия на епидидим и/или тестис (PESA, 
MESA, TeSE);
3.11.5.2. ретроградна еякулация, при която 
са взети (добити, изолирани) сперматозоиди 
от урина или чрез биопсия на епидидим и/
или тестис (PESA, MESA, TeSE);
3.11.5.3. при среден или тежък субферти-
литет (олиго-, астено- или терато-зооспермия 
или комбинация от тях);
3.11.5.4. в случаи, когато е налице предхож-
дащ фертилизационен неуспех при предходно 
класическо инвитро оплождане, се прилага 
ICSI независимо от показателите на семен-
ната течност;
3.11.6. ендометриоза в случаите, когато 
е налице в значителна степен нарушение в 
нормалната анатомия на аднексите, особено 
на маточните тръби;
3.11.7. имунологичен стерилитет;
3.11.8. овулаторна дисфункция:
3.11.8.1. жени с доказан поне в 3 цикъла 
LUF синдром;
3.11.8.2. жени след проведени 4 инсеми-
нации, незавършили с реализиране на бре-
менност;
3.11.8.3. жени с хипергонадотропен хипо-
гонадизъм – единствено и само с дарителски 
овоцити;
3.11.9. при жени, предприемащи запазване 
на фертилитета, може да се осъществи проце-
дура по инвитро фертилизация с последващо 
замразяване на ембриони, без да се пристъп-
ва към ембриотрансфер (ЕТ) в рамките на 
същия цикъл;
3.11.10. процедура по инвитро фертилизация 
с последващо замразяване на ембрионите, без 
да се пристъпва към ембриотрансфер (ЕТ) в 
рамките на същия цикъл, може да се прила-
га и за двойки с доказан генетичен проблем 
или други показания за предимплантационни 
генетични тестове (ПГТ);
3.12. контраиндикации за прилагане на 
метода „инвитро фертилизация и трансфер 
на ембриони“ (IVF-ET):
3.12.1. контраиндикациите за яйчникова 
фоликулна пункция;
3.12.2. контраидикациите за индукция на 
овулацията или контролирана овариална хи-
перстимулация, когато методът се прилага в 
стимулиран цикъл;
3.12.3. наличието на нетретиран хидросал-
пинкс едно- или двустранно, независимо от 
вида и степента, е относителна контраиндика-
ция за извършване на трансфер на ембриони 
(ЕТ); препоръчително е ЕТ да се извършва 
след отстраняване на хидросалпинкса или 
истмична/интерстициална оклузия, т.е. рентге-
нологично доказана липса на комуникация с 
маточната кухина.
4. Индукция на овулацията с цел осъщест-
вяване на последваща инсеминация:
4.1. провежда се единствено от лекар съо-
бразно изискванията на този стандарт;
4.2. осъществява се по индикациите, опи-
сани в т. 3.1 на този раздел;
4.3. не се предприема при наличие на 
контраиндикациите, описани в т. 3.2 на този 
раздел;
4.4. се извършва след взето информирано 
съгласие от пациентите;
4.5. се провежда при задължително просле-
дяване на пациентката в хода на стимулацията:
4.5.1. чрез трансвагинална ехография за ус-
тановяване на яйчниковия и ендометриалния 
отговор най-малко:
4.5.1.1. преди започване на стимулацията 
(ден 1 – 5 от МЦ);
4.5.1.2. по време на стимулацията (ден 
9 – 13 от цикъла);
4.5.1.3. в деня на овулацията или непосред-
ствено след нея;
4.5.2. при необходимост могат да се изслед-
ват хормоналните нива на LH и E2;
4.6. данните от изследванията и прегле-
дите, както и назначенията се отразяват в 
подходящо оформен „Протокол за индукция 
на овулацията“.
5. Контролирана овариална хиперстиму-
лация:
5.1. се провежда единствено от лекар с 
квалификацията, определена от този стандарт;
5.2. се осъществява по индикациите, опи-
сани в т. 3.3 от този раздел;
5.3. не се предприема при наличие на 
контраиндикациите, описани в т. 3.4 от този 
раздел;