Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
10. сеизмичното натоварване за съответния
район;
11. натоварването от предвиждащи се наси-
пи, диги и други подобни;
12. топлинното разширение;
13. ерозията на почвата.
Чл. 13. Минималната дебелина на стената
на тръбите на тръбопроводите по чл. 1, т. 1,
необходима да поеме усилията от вътрешното
налягане, се определя съгласно приложение № 2.
Чл. 14. (1) Тръбопроводите се защитават от
превишаване на налягането в тях над макси-
малното работно налягане чрез монтиране на
предпазен клапан.
(2) Допуска се да не се монтира предпазен
клапан, когато тръбопроводът се захранва с
работен флуид посредством центробежна пом-
па, която при максимални обороти не създава
в собствените си нагнетателни щуцери макси-
мално налягане, което е по-високо от изчисли-
телното налягане на тръбопровода.
Чл. 15. (1) Тръбопроводите по чл. 1, т. 1, буква
“а” се разделят на участъци чрез спирателни
кранови възли, за които се осигурява физичес-
ка защита чрез ограждения.
(2) Разстоянието между крановите възли се
определя в зависимост от земетръсната зона,
работното налягане, диаметъра на тръбопрово-
да, времето, което е необходимо за достигане до
мястото на крановия възел, необходимостта на
крановете за производствени цели, местополо-
жението на най-близкото тръбопроводно отк-
лонение и наличието на други съществуващи
кранове, като разстоянието между два съседни
кранови възела не може да е по-голямо от 30 km.
(3) Крановете на крановите възли трябва:
1. да се затварят автоматично при увеличава-
не над допустимата проектна скорост на пада на
налягането или над допустимата проектна раз-
лика в налягането на флуида преди и след крана;
2. да са свързани със сигнал с помпените
станции.
(4) Кранови възли се монтират:
1. в началото на всяко отклонение от тръ-
бопровода;
2. на тръбопроводите на разстояние 500 m от
помпените станции;
3. на двата бряга на водни прегради при пре-
сичането им от тръбопровод, към който е из-
граден резервен тръбопровод.
(5) На участъците на тръбопроводи по чл. 1,
ал. 1, буква “а”, разположени в близост до: водни
обекти, защитени територии, национални парко-
ве, места за отдих и населени места, се монтират
възвратни клапани с цел ограничаване разливи-
те на нефт и течни нефтопродукти и предотвратя-
ване замърсяването на околната среда.
Чл. 16. (1) На тръбопроводите трябва да се
предвидят възли за пускане и приемане на очист-
ващи, разделителни и диагностични устройства.
(2) Тръбопроводът в границите на един учас-
тък за почистване трябва да е с постоянен вът-
решен диаметър и равнопроходна спирателна
арматура без изпъкващи към вътрешността на
тръбопровода възли и детайли.
(3) Тръбопроводите и възлите за пускане
и приемане на очистващите устройства тряб-
ва да са снабдени със сигнални уредби, които
регистрират преминаването на очистващото
устройство.
Чл. 17. На тръбопроводите и отклоненията
от тях се осигурява възможност за монтиране на
средства за измерване налягането на флуида.
Чл. 18. (1) Подземните и намиращите се под
вода части на тръбопроводите и кожусите им
трябва да са защитени от корозия и/или елект-
рокорозия чрез диелектрично покритие и ак-
тивна електрохимична защита, която да отго-
варя на изискванията на БДС 15704-83 и БДС
15705-83.
(2) Системата за електрохимична защита се
проектира така, че да не оказва вредно въздейс-
твие върху съседните подземни метални съоръ-
жения.
(3) Към тръбопроводите се инсталират кон-
тролно-измервателни колонки за измерване и
контролиране на стационарния, общия поляри-
зационен и поляризационния защитен физико-
химичен потенциал (без IR).
Чл. 19. Антикорозионните покрития на под-
земните тръбопроводи и съоръжения трябва да
имат следните физико-механични характерис-
тики:
1. механична якост, която осигурява запаз-
ване на покритието по време на монтажа и от
натоварването на почвата при експлоатацията
на тръбопровода;
2. пластичност, която осигурява поемането
на деформациите при въздействието на ниски
или високи температури при извършване на
монтажа и в процеса на експлоатация;
3. добра адхезия към метала;
4. изолация срещу провеждане на електри-
чески ток;
5. устойчивост на биологични въздействия.
Чл. 20. Качеството на нанесеното изолаци-
онно покритие се проверява съгласно изисква-
нията на БДС 15704-83 и БДС 15705-83, техни-
ческата документация и/или инструкциите на
производителя на покритието. Изпитванията се
документират.
Чл. 21. Електрохимичната защита се пуска в
действие преди започването на експлоатация
на тръбопровода, но не по-късно от 3 месеца
след полагането му в изкопа.
Чл. 22. Електрохимично защитената част на
тръбопровода трябва да е галванически непре-
късната.
Чл. 23. Не се допуска галванична връзка
между стоманения кожух и тръбопровода.
Чл. 24. Подземните тръбопроводи се изо-
лират електрически от надземните тръбопро-
води посредством изолационен елемент, мон-
тиран към надземния тръбопровод. Изолаци-
онният елемент се шунтира с искрогасително
съпротивление.