Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 45

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  45  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
мощност на УВ лампите, дължина на вълната, 
наличие на органична материя, температура, вид 
и брой на микроорганизмите и интензитета на 
лъчите. Интензитетът зависи от разстоянието 
до обектите, които се облъчват, и чистотата на 
тръбите, поради което е необходимо редовно 
почистване на пурите от прах.
Ултравиолетовите лъчи се използват като 
помощно средство за дезинфекция на въздух и 
повърхности, напр. в операционни зали, изо-
латори за инфекциозно болни, стаи за лежащо 
болни, лаборатории. При дезинфекция на въздух 
ултравиолетовите лъчи могат да се съчетаят с 
високоефективни (НЕРА) филтри. Също така 
ултравиолетовите лъчи могат да се използват и 
за дезинфекция на вода.
УВ излъчвателите (бактерицидни лампи) тряб-
ва редовно да се контролират и при необходимост 
да се подменят в зависимост от указанията на 
производителя.
4.2.1.2. Химичен метод. При невъзможност да 
се приложи физичен метод се преминава към 
химичен метод на дезинфекция. Използват се 
химични средства (дезинфектанти и антисептици) 
с различен химичен състав и спектър на дейст-
вие – бактерицидно, фунгицидно, вирусоцидно, 
туберкулоцидно и спороцидно действие:
4.2.1.2.1. Антисептиците са вещества или смеси 
за унищожаване/инактивиране, отстраняване или 
потискане на растежа на микроорганизми върху 
повърхности от тялото (интактна и неинтактна 
кожа и лигавици).
4.2.1.2.2. Дезинфектантите са вещества или 
смеси за унищожаване/редуциране на микро-
организми върху обекти от външната среда с 
епидемиологично значение. Те се използват под 
формата на концентрати или работни разтвори 
и включват в състава си: активнодействащи 
вещества (унищожават/инактивират микроорга-
низмите), стабилизатори/буфери (регулират рН), 
инхибитори на корозията, комплексообразува-
тели (свързват солите на калция и магнезия), 
уплътнители (осигуряват определен вискозитет), 
парфюми (неутрализират мириса), оцветители 
(служат за „разпознаване“ на дезинфектанта), 
вода (разтворител за активни вещества и ком-
поненти), повърхностно-активни вещества/
тензиди (осигуряват равномерно покриване на 
повърхностите и емулгират замърсяванията).
4.2.1.2.3. Работни разтвори: Приготвянето 
на работните разтвори на химичните дезин-
фектанти се извършва съгласно указанията на 
производителя.
4.2.1.2.4. Начините за приложение на химич-
ните средства за дезинфекция са:
4.2.1.2.4.1. втриване на концентрат в сухи ръце 
с цел хигиенна или хирургична дезинфекция 
на ръце;
4.2.1.2.4.2. напръскване на концентрат равно-
мерно върху кожа (антисептика на кожата) – за 
повърхности не се препоръчва, прилага се само 
по изключение при трудно достъпни места;
4.2.1.2.4.3. забърсване с мокър тампон – при 
антисептика на кожа и лигавици (кожата и ли-
гавиците се оставят да изсъхнат), или с мокър 
парцал – при дезинфекция на повърхности (след 
забърсване повърхностите се оставят да изсъхнат 
или се подсушават с чиста кърпа);
4.2.1.2.4.4. потапяне в разтвор – ръчно – при 
дезинфекция на инструменти, бельо, предмети 
за обслужване на пациента и др., или автома-
тично – при дезинфекция на инструменти, ме-
дицинска апаратура, бельо и други в машини;
4.2.1.2.4.5. обгазяване – при дезинфекция на 
помещения (използва се само в специални случаи);
4.2.1.2.4.6. смесване на разтвори с течно-
сти – при дезинфекция на секрети и екскрети.
4.2.1.3. Комбиниран метод (химио-термоде-
зинфекция). Съчетава се въздействието на го-
реща вода (60°C) и подходящи дезинфекционни 
средства. Прилага се в машини с автоматично 
управление. Препоръчително е използването на 
машини за миене и дезинфекция, които позволя-
ват възпроизводимост на едно и също качество, 
с валидиране и контролиране. Хигиенните изис-
квания към машинната обработка са:
4.2.1.3.1. микробиоцидно и вирусоцидно дейст-
вие на дезинфектанта;
4.2.1.3.2. висока степен на механично по-
чистване;
4.2.1.3.3. намален риск от увреждане здравето 
на персонала вследствие контакт с остатъчни 
продукти (консумативи с агресивно действие);
4.2.1.3.4. отработените води да бъдат с качест-
вото на питейна вода в микробно отношение;
4.2.1.3.5. процесът на подсушаване да изключва 
възможността от повторно замърсяване с час-
тици и патогени.
4.2.2. При дезинфекцията се унищожават 
(инактивират необратимо) болестотворните 
микроорганизми с цел прекъсване предаването 
на инфекция. С дезинфекцията се постига це-
лево обеззаразяване – намаляване на броя на 
патогенните микроорганизми с логаритмичен 
коефициент на редукция 3 – 5.
4.2.3. Степента на дезинфекция се определя 
от класификацията на обектите (критични, по-
лукритични, некритични) съобразно риска от 
инфекции при ползването им (висок, среден, 
нисък) (табл. 3).
4.2.3.1. Критични обекти са тези, които 
проникват в стерилни тъкани, органи, телесни 
кухини и кръвоносната система – хирургични 
инструменти, част от ендоскопската апаратура, 
васкуларни катетри и др.
4.2.3.2. Полукритични обекти са тези, които 
влизат в контакт с интактни лигавици или не-
интактна кожа – дихателна апаратура, гастроин-
тестинални ендоскопи, бронхоскопи, вагинални 
инструменти и др.
4.2.3.3. Некритични обекти са тези, които 
контактуват с интактна кожа, както и обекти 
от външната среда, които не са в пряк досег с 
пациентите.