Държавен вестник, бр. 33, 2019 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
Фиг. 3.2. Понижаване на налягането чрез 
системи с перфорирани тръби
Фиг. 3.3. Сглобяеми радонови шахти
Приложение № 4 
към чл. 15, т. 4 
Методика за проектиране и изпълнение на сис-
теми за вентилация на контактната конструкция 
на сгради за защита от проникване на радон
Системи за вентилация на контактната 
конструкция се проектират при спазване на 
следните правила:
1. Начини за вентилация на земния слой 
под контактната повърхност:
1.1. Естествена смукателна вентилация с 
въздуховоди и дефлектор и приток на въздух се 
осигурява със или без въздуховоди през почвата, 
в зависимост от нейната газова пропускливост.
1.2. Механична смукателна вентилация с 
въздуховоди и вентилатор, като: 
а) приток на въздух се осигурява със или 
без въздуховоди през почвата, в зависимост от 
нейната газова пропускливост;
б) приток на въздух се осигурява с вен-
тилатор и въздуховоди от вътрешността на 
сградата, снабдени с възвратни клапи; в този 
случай се предприемат мерки за осигуряване 
на надналягане в сградата.
2. В земния слой под контактната конструк-
ция се поддържа подналягане в сравнение с 
налягането на въздуха в помещенията. 
3. По цялата площ на контактната конструк-
ция се изпълнява вентилационен слой, който 
позволява свободна циркулация на въздуха. 
4. Вентилационният слой се проектира така, 
че да не позволява образуването на конденз. 
При поява на конденз се предприемат мерки 
за неговото събиране и отвеждане. 
5. Изисквания към естествената смукателна 
вентилация:
5.1. При естествена смукателна вентилация 
вентилационните отвори в стените по периме-
търа на сградата могат да бъдат използвани по 
изключение, но само ако са изпълнени следните 
условия:
а) отворите са разположени, колкото е въз-
можно по-далеч от вертикалните въздуховоди;
б) разположението и конструкцията на вен-
тилационните отвори е такава, че налягането, 
създадено от вятъра, не води до свръхналягане 
във вентилационния слой в близост до венти-
лационните отвори;
в) общото напречно сечение на вентилацион-
ните отвори е по-малко от площта на отворите, 
отвеждащи въздуха от вентилационния слой; 
г) вентилационните отвори да са защитени 
с вентилационна решетка от птици, котки и 
гризачи.
6. Изисквания към механичната смукателна 
вентилация
6.1. Механична смукателна вентилация се 
проектира, когато е приложимо някое от след-
ните условия:
а) ефективната височина на вентилацион-
ния слой е по-малка от 20 mm и има площ, 
по-голяма от 8 m2;
б) ефективната височина на вентилационния 
слой е от 20 mm и 50 mm и има площ, по-го-
ляма от 30 m2;
в) не е възможно чрез естествена вентилация 
да се постигне вентилиране на цялата площ на 
вентилационния слой. 
6.2. При механична вентилация не се пре-
поръчва да има отвори по периметъра на суте-
ренните стени, които да служат за снабдяване 
с външен въздух на вентилационния слой. Това 
може да предизвика значително охлаждане на 
конструкцията на сградата и загуба на налягане.
7. Когато не е възможно инсталацията да 
се реализира посредством въздуховодна мрежа 
през вътрешността на сградата, се проектира 
механична смукателна вентилация с отвежда-
не на въздуха на външна стена по периметъра 
на сградата или в непосредствена близост до 
сградата, в рамките на имота, по такъв начин, 
че да се предотврати обратно връщане на отра-
ботения въздух от почвата към вътрешността 
на сградата.
8. За създаване на вентилационни слоеве 
се използват пластмасови мембрани с вдлъб-
натини при отчитане на техните механични 
характеристики. 
9. Кратността на въздухообмена в i-тото 
помещение се изчислява:
1
,
ie
i
i
Q
n
h
V
−
=
,
 (4.1)
където:
Vi е обемът на въздуха в помещението (m3); 
Qie – дебитът на въздушния поток (m3/h).