Държавен вестник, бр. 66, 2024 г., стр. 43

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  43   
тото на съда в рамките на съдебната власт, 
обусловено от същността на правораздавател­
ната функция – да бъде решаващ фактор за 
ефективното функциониране на системата от 
взаимно контролиращи се власти и основен 
гарант на правата и свободите на гражданите. 
Това изменение не въвежда нещо ново и по 
отношение на мястото на прокуратурата в 
съдебната власт като нейна съставна част. Що 
се отнася до мястото на следствените органи 
в съдебната власт, налице е само преместване 
на съществуващ текст от една в друга разпо­
редба, без това да води до промяна на вече 
установеното място на следствените органи 
в съдебната власт.
От изложеното следва, че въведените с § 10 
и 13 изменения в чл. 117, ал. 2 и чл. 128 – раз­
гледани сами по себе си и в контекста на 
уредбата на съдебната власт в рамките на 
глава шеста – не променят и не противоречат 
нито на установения при създаването на Кон­
ституцията състав на органите на съдебната 
власт, нито на ролята и мястото на съда в 
нея, обусловени от естеството на осъществя­
ваната от него правораздавателна функция. 
Тези изменения са съответни на постигнатия 
при приемането на Конституцията ценностен 
консенсус, обективиран в Конституцията, 
относно състава на органите на съдебната 
власт и ролята и мястото на съда в нея и на 
установеното в трайната практика на Кон­
ституционния съд в обсъжданата материя.
Поради изложеното Конституционният 
съд намира, че промените в чл. 117, ал. 2 и 
чл. 128, както са въведени с § 10 и 13 ЗИД 
на Конституцията, не са противоконститу­
ционни.
3. Уредба на прокуратурата – промени в 
чл. 126, ал. 1, 2 и 3, чл. 127, т. 5 и 6 и чл. 130, 
ал. 4, както са въведени с § 11, 12 и 15 ЗИД 
на Конституцията
а) Структура на прокуратурата – промени 
в чл. 126, ал. 1, както са въведени с § 11, т. 1 
ЗИД на Конституцията
Разпоредбата на чл. 126, ал. 1 от Консти­
туцията преди нейната промяна, въведена 
с § 11, т. 1 ЗИД на Конституцията, гласи: 
„Структурата на прокуратурата е в съответ­
ствие с тази на съдилищата.“ С т. 1 от § 11 
ЗИД на Конституцията в края на изречението 
са добавени думите „които разглеждат нака­
зателни дела“. Оспорената редакция на раз­
поредбата е предложена с проекта на Закона 
за изменение и допълнение на Конституцията 
(вх. № 49-354-01-83 от 28.07.2023 г.) с мотива 
„въвеждане на децентрализация на структурата 
на прокуратурата чрез промяна в чл. 126 от 
Конституцията“.
Конституцията не съдържа друга уредба на 
структурата на прокуратурата извън разпоред­
бата на чл. 126, ал. 1. Тази уредба отразява 
виждането на конституционния законодател, 
който в процеса на създаване на Конститу­
цията при обсъждане на глава шеста отдава 
внимание на въпросите за принадлежността 
на прокуратурата към съдебната власт и за 
нуждата от структурната є обвързаност със 
съда, а не на конкретната нейна структура. 
Конституционният съд, стъпвайки на тези 
принципни положения, заложени в Основния 
закон, в поредица свои решения (Тълкувателно 
решение № 3 от 2003 г. по к.д. № 22/2002 г.; 
Тълкувателно решение № 8 от 2005 г. по к.д. 
№ 7/2005 г.; Решение № 3 от 2015 г. по к.д. 
№ 13/2014 г.; Решение № 2 от 2017 г. по к.д. 
№ 13/2016 г. и др.) изяснява отделни, специфич­
ни аспекти на структурата на прокуратурата. 
В Конституцията е предвидена пирамидал­
на структура на съдилищата, към която е при­
равнена тази на прокуратурата (Решение № 3 
от 2015 г. по к.д. № 13/2014 г.). Същевременно 
конституционното положение за обвързване 
на структурата на прокуратурата със структу­
рата на съдилищата (според чл. 126, ал. 1 във 
връзка с чл. 119, ал. 1 от Конституцията) не 
е абсолютно. Прокуратурата „е относително 
самостоятелна съставка“ на съдебната власт 
„поради въвеждането на специфични, отнася­
щи се само до нея принципи на организация 
като изява на особеностите при реализацията 
на съдебната власт чрез дейността на проку­
рорските органи“ (Тълкувателно решение № 8 
от 2005 г. по к.д. № 7/2005 г.). Поради това 
„определящо за изясняване на съдържанието 
на изискването структурата на прокуратурата 
да съответства на тази на съда е разбирането 
на конституционния законодател за относи­
телна самостоятелност и независимост на 
прокуратурата и следствието от съда, който е 
основен носител на съдебната власт“ (Решение 
№ 2 от 2017 г. по к.д. № 13/2016 г.). 
В мотивите на Тълкувателно решение № 8 
от 2005 г. по к.д. № 7/2005 г. съдът приема, че 
структурата на прокуратурата може да бъде 
усъвършенствана със закон с цел изграждане 
на по-целесъобразна и ефективна организация 
на прокурорските органи за осъществяване 
на специфичната им дейност, като посочва, 
че „ако под преструктуриране […] се разбира 
усъвършенстване на тази структура, в съот­
ветствие с основната задача и изчерпателно 
посочените в Конституцията способи, чрез 
изграждането на по-целесъобразна и ефек­
тивна организация на прокурорските органи, 
[…] то такава промяна, извършена вътре в 
рамките на съдебната власт, не би могла да 
засегне формата на държавно управление и 
е от компетенциите на Народното събрание“. 
С Решение № 2 от 2017 г. по к.д. № 13/2016 г. 
Конституционният съд приема, че „тълку­
ването на изискването на чл. 126, ал. 1 от