Държавен вестник, бр. 101, 2009 г., стр. 152

СТР.  152	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
гория по приложение № 1 на Регламент (ЕО) 
№ 116/2009 относно износа на паметници на 
културата.
(5) В случаите по ал. 2, т. 2 и 3 експертното 
заключение задължително включва информация 
за наименованието, описанието, състоянието, 
теглото, авторството, мястото и времето на 
създаване, материалите на изготвяне, техниката, 
размерите, специфичните особености и други 
характеристики, както и най-малко една цветна 
снимка на културната ценност с размери не 
по-малки от 8 × 12 см. Върху долния десен 
ъгъл на снимката се полагат печатът на музея 
и подписът на председателя на комисията. 
Печатът трябва да обхваща и част от долния 
десен ъгъл на определеното за снимката поле. 
Експертното заключение може да не съдържа 
някои от характеристиките, когато не е въз­
можно тяхното определяне.
(6) В случаите по ал. 2, т. 2 и 3 с експертното 
заключение се предлагат и съответни предпи­
сания за съхранението на културната ценност.
(7) Експертното заключение се счита за при­
ето в частта по ал. 2, ако е подписано от всички 
нейни членове. За експертното заключение в 
частта по ал. 3, 4, 5 и 6 се прилага съответно 
чл. 16, ал. 3. Изразените при гласуването в 
частта по ал. 3, 4, 5 и 6 особени мнения се 
оформят в писмен вид като неразделна част 
от експертното заключение.
(8) Експертните заключения се изготвят 
и подписват всяко в три еднообразни екзем­
пляра, номерират с поредни номера за всяка 
календарна година и се подпечатват с печата 
на съответния музей.
Чл.  18. (1) Експертното заключение се 
съобщава на заявителя в 7-дневен срок от 
подписването му, като същевременно заявите­
лите по чл. 10, ал. 1 се поканват да заплатят в 
срока по ал. 3 държавната такса за издаване на 
удостоверение. Заявител не заплаща държавна 
такса, ако в същия срок поиска вписване на 
културната ценност в Регистъра на движимите 
културни ценности.
(2) Въз основа на експертното заключение 
директорът на музея издава:
1. удостоверение по образец съгласно прило­
жение № 10 – в случаите по чл. 17, ал. 2, т. 1;
2. удостоверение по образец съгласно прило­
жение № 11 – в случаите по чл. 17, ал. 2, т. 2;
3. удостоверение по образец съгласно при­
ложение № 11 – в случаите по чл. 17, ал. 2, 
т. 3 след експертно заключение на Специали­
зирания експертен съвет по чл. 99 ЗКН, че 
културната ценност не отговаря на критериите 
за национално богатство.
(3) Удостоверението по ал. 2, т. 1 и 2 се 
издава в едномесечен срок от подписването 
на експертното заключение, а удостоверени­
ето по ал. 2, т. 3 – в едномесечен срок от 
съобщаването на експертното заключение на 
Специализирания експертен съвет. За издаде­
ното удостоверение заявителят се уведомява в 
3-дневен срок.
(4) Към удостоверението по ал. 2, т. 2 и 
3 се прилага и предписание за съхранение на 
културна ценност.
(5) Директорът на музея не издава удосто­
верение по ал. 2, ако има данни да се пред­
положи, че вещта – обект на идентификация, 
е незаконно придобита. В тези случаи той 
уведомява органите на Министерството на 
вътрешните работи и прокуратурата.
(6) Удостоверение не се издава за вещи, 
придобити от музея, извършил идентификацията. 
Директорът на музея разпорежда в сроковете 
по ал. 3 вписването на културните ценности в 
инвентарната книга на музея.
Чл. 19. (1) Заплатените при сключването на 
договора по чл. 12, ал. 4 разходи по иденти­
фикацията се възстановяват на заявител, дарил 
културната ценност или колекцията на музея.
(2) Заплатените при сключването на договора 
по чл. 12, ал. 4 разходи по идентификацията 
се възстановяват на заявителя и при предос­
тавяне на статут на национално богатство на 
заявената от него за идентификация културна 
ценност или колекция. 
Раздел IIІ
Регистър на движими културни ценности
Чл. 20. (1) Регистърът на движими културни 
ценности се води в Министерството на културата.
(2) Регистърът представлява единна елек­
тронна база от данни, която се поддържа от 
дирекция „Културно наследство” на Минис­
терството на културата и от националните и 
регионалните музеи съгласно приложение № 1.
(3) Министърът на културата определя слу­
жителите в дирекция „ Културно наследство“, а 
директорите на националните и регионалните 
музеи – съответните музейни служители, които 
имат право да извършват вписване в регистъра.
(4) Техническата и програмната поддръжка 
на електронната база от данни се осъществява 
от дирекция „Културно наследство“.
(5) Информацията в регистъра се поддържа 
и съхранява на магнитен и хартиен носител. 
Чл. 21. (1) Вписването в регистъра на отделна 
културна ценност или колекция – национално 
богатство, се извършва от дирекция „Културно 
наследство”, а във всички останали случаи по 
чл. 7 – от музея, извършил идентификацията. 
(2) Дирекция „Културно наследство“ и все­
ки национален и регионален музей съгласно 
приложение № 1 получават партида, където 
извършват вписванията.
(3) Всяка партида има партиден номер, който 
за дирекция „Културно наследство” е едно, а за 
националните и регионалните музеи е посочен 
в приложение № 1.
(4) При вписване в регистъра всяка културна 
ценност или колекция получава регистрационен 
номер, чиито цифри в последователност посоч­
ват поредността на вписването за съответната 
година, годината на вписването, партидния 
номер на партидата, в която то се извършва, 
и номера на категорията по приложение № 12.
(5) При промяна на статута на културната 
ценност или колекцията партидният номер не 
се променя.
Чл.  22. (1) Вписването в регистъра се 
извършва служебно въз основа на разпореж­
дане на: