Държавен вестник, бр. 101, 2010 г., стр. 134

СТР.  134	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
телят е адресат на задължение, съдържащо се 
в оспорвания § 7 от наредбата, поради което 
неговите законни интереси са пряко засегнати 
от прилагането на обжалвания подзаконов нор­
мативен акт. Според предписанието на чл. 187, 
ал. 1 АПК подзаконовите нормативни актове 
могат да бъдат оспорени без ограничение във 
времето. Следователно са налице изискуемите 
положителни процесуални предпоставки за до­
пустимост на жалбата – наличие на подзаконов 
нормативен акт, правен интерес и срочност. 
Разгледана по същество, жалбата е основа­
телна. Съображенията за този извод са следните:
Наредба № Iз-1971 от 29.10.2009 г. за строи­
телно-технически правила и норми за осигуря­
ване на безопасност при пожар е издадена от 
министъра на вътрешните работи и министъра 
на регионалното развитие и благоустройството. 
Същата съгласно § 2 от ПЗР се издава на осно­
вание чл. 167в, ал. 2 ЗМВР и чл. 169, ал. 4 ЗУТ. 
От своя страна, чл. 167в, ал. 2 ЗМВР пред­
вижда, че за определяне на правилата и нор­
мите за пожарна безопасност по ал. 1, т. 1 
министърът на вътрешните работи съвместно с 
министъра на регионалното развитие и благоу­
стройството издава наредби. Съгласно чл. 167в, 
ал. 1, т. 1 ЗМВР държавният противопожарен 
контрол включва контрол за спазването на 
правилата и нормите за пожарна безопасност 
при проектиране, строителство, реконструкция, 
модернизация и експлоатация на обектите в 
урбанизираните, земеделските, горските, за­
щитените територии и нарушените територии 
за възстановяване, сградите и технологичните 
съоръжения и инсталации. 
Според чл. 169, ал. 4 ЗУТ министърът на 
регионалното развитие и благоустройството 
съвместно с компетентните министри издава 
наредби за определяне на изискванията по ал. 1 
и 2 и по ал. 3, т. 1 и 3, свързани с проектира­
нето, изпълнението, контрола и въвеждането 
в експлоатация на строежите, дълготрайността 
на строителните конструкции, устойчивостта 
на земната основа, както и други изисквания 
за безопасност, при отчитане влиянието на 
географските, климатичните и сеизмичните 
въздействия. От своя страна, чл. 169, ал. 1, т. 2 
предвижда, че строежите се проектират, изпъл­
няват и поддържат в съответствие с изисква­
нията на нормативните актове и техническите 
спецификации за осигуряване в продължение 
на икономически обоснован експлоатационен 
срок на съществените изисквания за безопас­
ност при пожар. 
Следователно както ЗМВР, така и ЗУТ 
овластяват министъра на вътрешните работи 
и този на регионалното развитие и благо­
устройството да издадат наредба, с която да 
регулират обществените отношения, свързани 
с правилата относно проектирането, изграж­
дането и ползването на обекти и съоръжения, 
с което пряко се цели създаване на условия 
за „безопасност при пожар“, т.е. изключване, 
намаляване или избягване на рисковете за 
здравето и имуществото на лицата, следващи 
се от ситуация на пожар. 
Съгласно чл. 7, ал. 2 ЗНА наредбата е 
нормативен акт, който се издава за прилагане 
на отделни разпоредби или подразделения на 
нормативен акт от по-висока степен. В слу­
чая издаването е основано на прилагането на 
разпоредби от два нормативни акта – ЗМВР и 
ЗУТ, които чрез установения противопожарен 
контрол и чрез контрола върху строителния 
процес целят постигането на обща цел – по­
жарна безопасност. 
С оспорвания § 7 от ПЗР на наредбата 
издателите му са предвидили, че Камарата 
на архитектите и Камарата на инженерите в 
инвестиционното проектиране в съответствие с 
чл. 5, т. 11 от Закона за камарите на архитектите 
и инженерите в инвестиционното проектиране 
организират и провеждат курсове в областта 
на строително-техническите правила и норми 
за осигуряване на пожарна безопасност на 
строежите по програма, утвърдена от минис­
търа на вътрешните работи или директора на 
ГДПБС – МВР, и министъра на регионалното 
развитие и благоустройството. 
Според чл. 5, т. 11 ЗКАИИП Камарата 
на архитектите и Камарата на инженерите в 
инвестиционното проектиране организират и 
провеждат продължаващото обучение за под­
държане и повишаване на професионалната 
квалификация и правоспособност на архитек­
тите, ландшафтните архитекти, урбанистите и 
инженерите. 
Предмет на регулация на § 7, от една стра­
на, е редът за определяне съдържанието на 
образователния процес – програмата на курса 
се утвърждава от министъра на вътрешните 
работи или директора на ГДПБС – МВР, и 
министъра на регионалното развитие и благо­
устройството, осъществяван от камарите, а от 
друга – определяне и на компетентните лица, 
които да организират и провеждат същия този 
процес. Следователно предметът на § 7, чието 
съдържание може да бъде синтезирано с оглед 
регулираната материя, като кой може да обуча­
ва, кого следва да обучава и какво е съдържа­
нието на обучението, се отличава съществено 
от посочените по-горе граници на материална 
компетентност, обхващащи единствено устано­
вяване на правилата за проектиране, изграждане 
и ползване на обекти и съоръжения. 
В тази връзка съдът кредитира напълно 
доводите на жалбоподателя, че с оспорвания 
§ 7 от ПЗР на наредбата е регулирана материя, 
свързана с обучение на проектантите, докато 
правомощието на издателите се изчерпва с уста­
новяването на строително-технически правила, 
които следва да бъдат спазвани в процеса на 
инвестиционното проектиране. Оттук и изводът 
за липса на материална компетентност спрямо