Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  40
конкуренцията, е ясно изразена позицията, че 
искането на народните представители е изцяло 
неоснователно и следва да бъде отхвърлено. 
Обобщено, в тези становища се поддържа, 
че с § 18 ПЗР ЗИДЗЕ се постига преодоля-
ване на едно привилегировано положение на 
стопанските субекти, попадащи в обхвата на 
ал. 1 от същия параграф, резултат от тяхното 
изключване от приложното поле на чл. 31, 
ал. 8 ЗЕВИ при влизането сила на този закон 
на 3.05.2011 г., и че тази промяна е в пълно 
съответствие с развиващата се правна рамка 
на ЕС и на националното законодателство в 
сектор енергия от ВИ. Като неоснователно се 
отхвърля и твърдяното в искането засягане, с 
обратна сила, на легитимни правни очаква-
ния и придобити права на производителите 
на енергия от ВИ. Комисията за защита на 
конкуренцията преценява ефекта на § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ в контекста на конкурентноправен 
анализ и приема, че оспореният законов 
текст би могъл да наруши принципа, прог-
ласен в чл. 19, ал. 3 от Конституцията, тъй 
като непосредствено се засягат легитимните 
очаквания на предприятията, започнали да 
реализират своите инвестиционни планове 
при действието на правен режим, гарантиращ 
им дефинирана в закона схема за подпомагане. 
В шест от предоставените девет становища 
от поканените неправителствени организации 
със съответните особености в аргументацията 
и акцентите се споделя изцяло позицията на 
вносителя на искането. Сочат се допълни-
телни аргументи в подкрепа на твърдяното в 
искането противоречие на разпоредбите в § 18 
ПЗР ЗИДЗЕ с чл. 4, ал. 1 и чл. 19, ал. 2 и 3 от 
Конституцията и се аргументира противоречие 
с чл. 17 и 5 (становище на СПЕЕ), както и с 
чл. 7 и 15 (становище на БСА) от Конститу-
цията. Твърди се, че се засягат основни права 
от Хартата на основните права на Европей-
ския съюз (ХОПЕС), а именно – правото на 
собственост и правото на еднакво третиране 
от закона, както и че § 18 ПЗР ЗИДЗЕ влиза 
в противоречие с редица международни дого-
вори, по които Република България е страна. 
Поддържа се, че с оспорените текстове се 
въвеждат непредвидими и неадекватни ограни-
чителни мерки, които в крайна сметка могат 
да възпрепятстват движението на капитали, 
част от които са инвестициите. В становище-
то на Българската асоциация по европейско 
право е представена богата практика на Съда 
на ЕС (СЕС), преценена като релевантна на 
тезите на вносителя на искането. 
Асоциацията на индустриалния капитал, 
Българската стопанска камара и Институтът по 
енергиен мениджмънт не подкрепят искането 
на народните представители. Поддържа се с 
допълващи се доводи, че до приемането на 
атакуваните разпоредби е допуснато „двойно 
субсидиране и прекомерна държавна помощ“ 
за производителите на електроенергия от ВИ. 
Като неоснователно се счита твърдението 
на вносителя, че е нарушено изискването 
„да се гарантират легитимните очаквания 
на инвеститорите относно възвръщаемостта 
на съществуващите инвестиции“ именно 
поради факта, че изграждането на обектите, 
представляващи тези инвестиции, е станало с 
подкрепа на публични средства. Изразява се 
виждането, че предписанията в оспорвания 
законодателен текст са с цел коригиране на 
допуснати нередности в България – когато 
инвестиционната помощ не е била приспадна-
та при определяне на нивото на съответното 
подпомагане, поради което извършената с § 18 
ПЗР ЗИДЗЕ промяна се приема за необходима.
В представеното правно мнение проф. дюн 
Ангел Калайджиев подкрепя основателността 
на искането за установяване за противокон-
ституционни на всички разпоредби в § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ и за несъответствие на тези разпоредби с 
чл. 63 ДФЕС и излага съображения, допълващи 
и развиващи приведените в искането доводи. 
В правното мнение е цитирана практика на 
СЕС относно изясняването на принципа за 
оправдани правни очаквания в правото на ЕС.
Конституционният съд, като обсъди изло-
жените в искането доводи, представените по 
делото становища и мнения и правната уред-
ба, за да се произнесе, взе предвид следното:
Разпоредбата в ал. 1 от § 18 ПЗР ЗИДЗЕ 
установява правилото, че за производителите 
на електрическа енергия от възобновяеми 
източници чрез енергийни обекти, които са 
изградени със средства от национална или 
европейска схема за подпомагане и по отно-
шение на които заявления за подпомагане 
са постъпили до влизането в сила на ЗЕВИ, 
се прилагат цените по чл. 31, ал. 8 от същия 
закон, които последно са определени с ре-
шение на Комисията за енергийно и водно 
регулиране към датата на влизането в сила 
на този закон. Следващите три алинеи от 
§ 18 (ал. 2 – 4) уреждат реда и сроковете за 
реализиране на ал. 1: съгласно ал. 2 произ-
водителите по ал. 1 в срок до 31 юли 2015 г. 
привеждат договорите за изкупуване на 
електрическа енергия, които са сключили с 
обществения доставчик или съответния краен 
снабдител, в съответствие с изискванията на 
ал. 1; съгласно ал. 3 след изтичане на срока 
по ал. 2 общественият доставчик или съответ-
ният краен снабдител изкупува произведената 
електрическа енергия по цените, предвидени 
в ал. 1 и съгласно ал. 4, ал. 3 се прилага и в 
случаите на неизпълнение на задължението 
по ал. 2. Последната ал. 5 от § 18 ПЗР ЗИДЗЕ 
предвижда, че за производителите на електри-
ческа енергия от възобновяеми източници по 
ал. 1 не се прилагат разпоредбите на чл. 31, 
ал. 4 и чл. 32, ал. 3 ЗЕВИ и прави уточнени-
ето в предложение второ на същата, че след