Държавен вестник, бр. 50, 2006 г., стр. 83

Б Р О Й  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  83
5. Опаковки
а) Общата маса на първичната опаковка2 не
трябва да надвишава 2,5 g за единица продукт.
б) Всички първични опаковки от картон трябва
да съдържат минимум 80 % (масови) рециклиран
материал.
в) Първичните опаковки от пластмаса се етике-
тират в съответствие с изискванията на БДС EN
ISO 1043-1.
Оценяване и удостоверяване: Заявителят предос-
тавя образец на опаковката и декларация за съот-
ветствие с всички аспекти на този критерий. Заяви-
телят предоставя на компетентния орган също така
и изчисленията за масата на първичната опаковка,
както и декларация за процентното съдържание на
рециклирания материал. 
6. Ефективност на измиващото действие
Продуктът трябва да има задоволително измива-
що действие съгласно стандартния тест, разработен
от IKW, или в съответствие с изискванията на БДС
EN 50242:2003, с измененията му, посочени по-долу.
Изпитванията трябва да се провеждат при мак-
симална температура 55 °C или по-ниска.
Оценяване и удостоверяване: Заявителят предос-
тавя на компетентния орган декларация с резултатите
от изпитването. Друг метод за изпитване, различен от
стандартния тест, разработен от IKW, или стандарта
БДС EN 50242:2003, може да бъде използван, в случай
че компетентният орган приема неговата еквивален-
тност. Ако се използва методът за изпитване, предви-
ден в стандарта БДС EN 50242:2003, трябва да се при-
лагат следните изменения: изпитванията се провеж-
дат при температура 55 °C ± 2 °C с предварително сту-
дено измиване без детергенти; миялната машина, ко-
ято се използва при изпитването, трябва да е свързана
с източник за студена вода, да има вместимост 12 ком-
плекта и индекс на измиване между 3,35 и 3,75; изпол-
зва се програмата за сушене на машината, но се оце-
нява само степента на измиване на приборите; може
да се използва изплакващ агент със слаба киселин-
ност, съгласно стандарта (формула III) показателите
на изплакващия агент със слаба киселинност трябва
да са между 2 и 3; дозирането на детергента за миял-
ната машина отговаря на дозата, препоръчана от про-
изводителя; съгласно стандарта 3 поредни изпитвания
се извършват при еднаква твърдост на водата; резул-
татът се отчита след петия цикъл на изплакване без
промеждутъчно сушене на приборите след всяко из-
плакване; резултатът след 5-ото изплакване трябва да
е по-добър или поне идентичен на референтното из-
питване от предходния цикъл на изплакване; форму-
лациите на референтни детергенти (детергенти B IEC
436) и на изплакващия агент със слаба киселинност
(формула III) са дадени в приложение B на БДС EN
50242:2003 (ПАВ трябва да бъдат съхранявани на про-
ветриво място, във водоустойчиви контейнери, които
не превишават 1 kg, и трябва да бъдат ползвани не по-
късно от 3 месеца).
7. Чистота на ензимите
В крайния ензимен препарат не трябва да се съ-
държат никакви микроорганизми, които са били
използвани при производството му.
Оценяване и удостоверяване: Заявителят предос-
тавя на компетентния орган протокол от изпитва-
нията или сертификат от производителя на ензими-
те, който доказва съответствието с този критерий.
8. Информация за потребителите
а) Информация на опаковката
Върху опаковката на продукта или в него трябва
да има следния (или аналогичен) текст:
“Този детергент с присъдена екомарка е годен за
употреба при по-ниски температури3 . Изберете ци-
къл на измиване на по-ниска температура. Използ-
вайте пълния капацитет на миялната машина. Не
превишавайте препоръчителната доза. Това ще ми-
нимализира консумацията на енергия и вода и ще
намали замърсяването на водите.
За повече информация за екомарката моля посе-
тете интернет страницата на Министерството на
околната среда и водите на следния адрес: http://
moew.government.bg.”
б) Инструкции за дозиране
На опаковката трябва да има указания за препо-
ръчителното дозиране на продукта. Препоръките за
дозиране трябва да правят разграничение и да са
съобразени за “нормално замърсени” и за “силно
замърсени” прибори, да отчитат възможната раз-
лична твърдост на водата в съответните населени
места. Инструкциите трябва да дават и информация
за употребата на продукта в зависимост от степента
на замърсяването.
За да улесни и насърчи потребителя да спазва
препоръчителното дозиране на продукта, заявите-
лят може да предостави към продукта съд за дозира-
не (за продуктите в течно и прахообразно състоя-
ние) и/или да посочи препоръчителното дозиране
поне в ml. На опаковката трябва да има препоръка,
която приканва потребителя да се свърже с друже-
ството за водоснабдяване и канализация (В и К) в
съответното населено място, за да получи информа-
ция за твърдостта на водата.
в) Информация за съставките, посочена на
етикета4
Следните групи съставки се изписват върху
етикета:
—ензими: обозначение на вида ензими;
—консерванти: класифициране и етикетиране в
съответствие с номенклатурата на Международния
съюз по чиста и приложна химия (IUPAC).
Ако продуктът съдържа парфюмни съставки, те
трябва да бъдат обозначени на опаковката.
Оценяване и удостоверяване: Заявителят предос-
тавя на компетентния орган мостра на етикета, така
както той ще изглежда на опаковката, както и дек-
ларация за съответствие с изискванията в точки “а”,
“б” и “в” на този критерий .
9. Информация до екомарката
До екомарката се поставя следният текст:
—предназначено да намали замърсяването на
водите;
—предназначено да намали консумацията на ре-
сурси.
Оценяване и удостоверяване: Заявителят предос-
тавя на компетентния орган образец на етикета, така
както ще изглежда на опаковката на продукта, как-
то и декларация за съответствие с този критерий.
1 Тегловният фактор е параметър, еквивалентен на
“очакваната концентрация в околната среда (PEC)”.
2 Определението “потребителска или първична опаков-
ка” е дадено в преходните и заключителните разпоред-
би на Наредбата за опаковките и отпадъците от опа-
ковки (ДВ, бр. 19 от 2004 г.).
3 Заявителят следва да разпише препоръчителната тем-
пература за работа или поредица от температурни ре-
жими, които не трябва до превишават 55 °C.
4 Следва да се прилага препоръката 89/542/542/ЕЕС на
Комисията от 13 септември 1989 г. по отношение на
етикетирането на перилните детергенти.