Държавен вестник, бр. 62, 2000 г., стр. 39

Б Р О Й  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  39
Чл. 11. (1) При установяване на болести по
чл. 1, т. 1 в съседни страни освен мерките по
чл. 10 НВМС:
1. провежда ежеседмични клинични прегле-
ди на животните, възприемчиви към съответ-
ната болест, в застрашените региони;
2. провежда сондажни серологични и вирусо-
логични изследвания на отстреляни диви живот-
ни, възприемчиви към съответната болест;
3. налага забрана за лов на диви животни в
10-километровата гранична зона със засегна-
тата страна;
4. извършва наблюдение и проучване върху
видовия състав на биологичните преносители
на болестите по чл. 1, т. 1;
5. извършва профилактично третиране сре-
щу инсекти и ектопаразити на възприемчивите
видове селскостопански животни с противо-
акарицидни препарати с пролонгирано дейст-
вие и репелентен ефект. 
(2) Министърът на земеделието и горите
въвежда със заповед мерките по ал. 1, забраня-
ва вноса на животни и животински продукти от
възприемчиви към установената болест, от за-
сегнатите съседни страни и възлага на НВМС
контрола върху изпълнението на заповедта.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба съгласува профилактичните мерки с
националните ветеринарни органи на засегна-
тата страна.
Раздел IV
Мерки при съмнение за чума по говедата, чума
по дребните преживни, епизоотична хемора-
гична болест по елените, везикулозен стома-
тит, болестта на Тешен по свинете, заразен
нодуларен дерматит и треска на долината Рифт
Чл. 12. (1) Собствениците и управителите на
животновъдни обекти с животни, възприемчи-
ви към болести, посочени в чл. 1, т. 1, на пред-
приятия за клане, добив и преработка на про-
дукти от такива животни и на търговците на
животни:
1. незабавно уведомяват ветеринарния ле-
кар за констатирани промени в здравословното
състояние на животните;
2. до идването на ветеринарния лекар:
а) изолират болните животни и не разреша-
ват влизане на външни лица във фермата;
б) не посещават други животновъдни обекти;
в) преустановяват придвижването, размества-
нето и прегрупирането на животните в обекта;
г) изпълняват мерките, предписани от об-
служващия ветеринарен лекар.
(2) При съмнение за болестите, посочени в
чл. 1, т. 1, обслужващият ветеринарен лекар:
1. поставя възприемчивите животни на обо-
рен режим и забранява:
а) влизането и излизането на външни лица
от животновъдния обект;
б) вкарването, изкарването и преместването
на животни, трупове на животни, продукти от
животни, постеля, тор, торова течност, фураж,
инвентар, облекло, обувки, превозни средства и
др. от животновъдния обект, които могат да бъ-
дат преносители на вируса на съответната болест;
в) клането, осеменяването, кръвните опера-
ции и други манипулации с животни, които могат
да станат причина за разпространение на бо-
лестите по чл. 1, т. 1;
г) вкарването, изкарването и преместването
на обектите по точка “б”, отнасящи се до други
животински видове;
2. сменя облеклото и обувките, с които е
извършил клиничния преглед, и дезинфекцира
ръцете си преди излизане от обекта;
3. незабавно уведомява НВМС чрез съответ-
ната РВМС, в чийто район на обслужване се
намира обектът, собствениците и кмета на на-
селеното място за мерките по т. 1;
4. разпорежда да се подготви и зареди с дезин-
фекционен разтвор площадка за дезинфекция на
обувките и мивка за дезинфекция на ръцете;
5. провежда епизоотологично проучване;
6. не посещава други животновъдни обекти
с възприемчиви към съответната болест жи-
вотни, без да е предприел необходимите мерки
за обезвреждане на облеклото, обувките и ин-
струментите, които могат да бъдат механични
преносители на вируса.
Чл. 13. (1) При получаване на сигнал по
чл. 12, ал. 2, т. 3 НВМС изпраща специализи-
ран диагностичен екип на място и привежда в
действие оперативния план по чл. 2.
(2) Екипът по ал. 1 извършва епизоотоло-
гично проучване по чл. 20, т. 5, клиничен прег-
лед, аутопсия на болни и умрели животни и взема
материали за лабораторни изследвания.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба налага възбрана с приложение на мер-
ките по чл. 12, ал. 2, т. 1 и в други животновъд-
ни обекти, за които има съмнение за прониква-
не причинителя на съответното заболяване.
Чл. 14. Мерките по чл. 12, ал. 2 се отменят
от НВМС при отрицателен резултат от лабора-
торните изследвания след изтичане на инкуба-
ционния период на съответното заболяване, по-
сочен в приложение № 2.
Раздел V
Диагностика на чума по говедата, чума по
дребните преживни, везикулозен стоматит,
епизоотична хеморагична болест по елените,
болест на Тешен по свинете, заразен нодуларен
дерматит по говедата и треска на долината Рифт
Чл. 15. Материали за лабораторно изслед-
ване са: цял труп (при малки животни), вът-
решни органи, изменени кожни участъци, кръв-
ни проби, епител от афти и афтозна течност,
лимфни възли и други тъкани с изменения. Те
се поставят в непропускливи съдове, които се
дезинфекцират външно преди поставянето им
в хладилна чанта или термос. Материалите се
транспортират незабавно до специализирана ла-
боратория чрез упълномощено лице със съпро-
водително писмо по образец—приложение № 3.