Държавен вестник, бр. 46, 2003 г., стр. 5

Б Р О Й  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
Чл. 22. Децата—жертва на трафика на хора,
се настаняват в самостоятелни помещения от-
делно от пълнолетните лица.
Чл. 23. На децата—жертва на трафика на
хора, се осигурява обучение в държавните или
общинските училища в страната при условията
и по реда на Закона за народната просвета.
Чл. 24. (1) Органите, приютите и центрове-
те по чл. 2 предприемат незабавни действия за
издирване семействата на деца—жертви на тра-
фика на хора.
(2) В случаите по ал. 1 специализираните
органи по Закона за закрила на детето предпри-
емат мерки за осигуряване на представителство.
Чл. 25. На лицата, които са жертви на тра-
фика на хора и са изразили съгласие да сътруд-
ничат за разкриване на извършителите на тра-
фика, се предоставя статут на специална закри-
ла за срока на провеждане на наказателното
производство, която включва:
1. предоставяне на разрешение за продъл-
жително пребиваване в страната на чужди
граждани;
2. продължаване на престоя в приютите.
Чл. 26. (1) След като идентифицират лица-
та, които са жертви на трафика на хора, органи-
те на досъдебното производство са длъжни не-
забавно да ги информират за възможността да
получат специална закрила, ако в едномесечен
срок декларират съгласието си да сътрудничат
за разкриване на престъплението.
(2) По предложение на Държавната агенция
за закрила на детето срокът по ал. 1 може да
бъде продължен до два месеца, когато лицето,
жертва на трафика, е дете.
Чл. 27. (1) Прокурорът се произнася с поста-
новление по искането на лицето, жертва на
трафика на хора, за предоставяне на статут на
специална закрила в тридневен срок от постъп-
ването му.
(2) Отказът за предоставяне на статут по ал. 1
може да се обжалва в тридневен срок пред по-
горния прокурор, който е длъжен да се произ-
несе по жалбата незабавно.
Чл. 28. (1) Разрешението за продължително
пребиваване се издава по реда на Закона за
чужденците в Република България от съответ-
ните служби за административен контрол при
Министерството на вътрешните работи въз
основа на акта по чл. 27.
(2) За срока на престоя си в страната лицата,
получили разрешение по ал. 1, се ползват с пра-
вата на постоянно пребиваващите по смисъла
на Закона за чужденците в Република Бълга-
рия, с изключение на правото по чл. 35, ал. 2 от
същия закон.
(3) Разрешение по ал. 1 не се издава на лица,
които не притежават документи за самоличност
и отказват съдействие за идентификация на
самоличността им.
Чл. 29. Престоят в приютите се продължава
в съответствие със срока, определен в акта по
чл. 27 и не може да надвишава срока за прик-
лючване на наказателното производство.
Чл. 30. (1) Статутът на специална закрила
се прекратява от органа по чл. 27 преди изтича-
не на определения от него срок, когато:
 1. лицето е подновило контактите си с из-
вършителите на престъплението, за разкрива-
нето на което е декларирало съдействието си;
 2. органът по чл. 27 счете, че декларирано-
то съгласие е привидно;
 3. съществува опасност за обществения ред
и националната сигурност.
(2) В случаите по ал. 1 прокурорът се произ-
нася с постановление, което подлежи на обжал-
ване в тридневен срок пред по-горния проку-
рор, който се произнася по жалбата незабавно.
Чл. 31. Предоставянето на защита на свиде-
теля по реда на чл. 97а от Наказателно-проце-
суалния кодекс не е пречка за жертвите на тра-
фика на хора да придобият и статута на специ-
ална закрила по този закон.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. “трафик на хора” е набирането, транспор-
тирането, прехвърлянето, укриването или прие-
мането на хора, независимо от изразената от тях
воля, чрез използване на принуда, отвличане,
противозаконно лишаване от свобода, измама,
злоупотреба с власт, злоупотреба с положение
на зависимост или чрез даване, получаване или
обещаване на облаги, за да се получи съгласието
на лице, упражняващо контрол върху друго лице,
когато се извършва с цел експлоатация;
2. “експлоатация” е противозаконно изпол-
зване на хора за разврат, за отнемане на телес-
ни органи, за осъществяване на принудителен
труд, за поставяне в робство или в положение
сходно с робството;
3. набирането, транспортирането, прехвър-
лянето, укриването или приемането на деца с
цел експлоатация се смята за трафик на хора
независимо дали са осъществени чрез средст-
вата, посочени в т. 1;
4. “дете” е всяко физическо лице до навърш-
ването на 18 години;
5. “жертва” е всяко лице, което е било обект
на трафика на хора;
6. “рискова група” е група от лица, които
поради възрастта си, пола, социалния статус или
разположението на района, в който живеят, са
потенциални жертви на деяния по т. 1;
7. “рисков район” е район, в който са съсре-
доточени групи по т. 6.
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 2. Изпълнението на закона се възлага на
Министерския съвет.
§ 3. Разпоредбата на чл. 3, ал. 1 влиза в сила
от 1 януари 2004 г.
Законът е приет от ХХХIХ Народно събра-
ние на 7 май 2003 г. и е подпечатан с официал-
ния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Огнян Герджиков
27288