Държавен вестник, бр. 59, 2006 г., стр. 41

Б Р О Й  59
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  41
(4) Банката има право на законна ипотека
върху недвижимите имоти и вещните права
върху тях, които се придобиват изцяло или час-
тично чрез ползване на банков кредит.
(5) При пълно погасяване на кредита банка-
та заличава, съответно освобождава, предоста-
вените обезпечения в срок не по-дълъг от 14
дни от искането на клиента и заплащане на
дължимите такси.
Чл. 61. Банките могат да изискват от креди-
тополучателите да им предоставят отчетни и
други документи, свързани с кредита и тяхната
дейност, както и да извършват проверки на
обезпеченията и за целевото използване на
предоставените кредити.
Г л а в а  о с м а
БАНКОВА И ПРОФЕСИОНАЛНА ТАЙНА
Чл. 62. (1) Служителите на банката, члено-
вете на управителните и контролните органи
на банката, длъжностните лица в БНБ, ликви-
даторите, синдиците, както и всички други лица,
работещи за банката, не могат да разгласяват,
както и да ползват за лично или за членовете на
семейството им облагодетелстване информа-
ция, представляваща банкова тайна.
(2) Банкова тайна са фактите и обстоятелс-
твата, засягащи наличностите и операциите по
сметките и влоговете на клиентите на банката.
(3) Всички служители на банката при встъп-
ване в длъжност подписват декларация за спаз-
ване на банковата тайна.
(4) Разпоредбата на ал. 1 се отнася и за слу-
чаите, когато отношенията на посочените лица
с банката са прекратени или дейността им е
преустановена.
(5) Освен на БНБ и за целите и при услови-
ята на чл. 56 банката може да дава сведения по
ал. 2 за отделни клиенти само с тяхно съгласие
или по решение на съда.
(6) Съдът може да постанови разкриване на
сведенията по ал. 2 и по искане на:
1. прокурора—при наличие на данни за из-
вършено престъпление;
2. министъра на финансите или упълномо-
щено от него лице—в случаите на чл. 143, ал. 4
от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс;
3. директора на териториалната дирекция на
Националната агенция за приходите, когато:
а) се представят доказателства, че проверя-
ваното лице е осуетило извършването на про-
верка или ревизия или не води необходимата
отчетност, както и че тя е непълна или недос-
товерна;
б) с акт на компетентен държавен орган е
установено настъпването на събитие, довело до
унищожаване на отчетна документация на про-
веряваното лице;
4. Комисията за установяване на имущест-
во, придобито от престъпна дейност и директо-
рите на териториалните є дирекции;
5. директора на Агенцията за държавна фи-
нансова инспекция или упълномощени от него
длъжностни лица, когато с акт на орган на аген-
цията е установено, че:
а) ръководството на проверяваната органи-
зация или лице осуетява извършването на кон-
тролна дейност от органите на агенцията;
б) в проверяваната организация или лице не
се води счетоводна отчетност или тя е непълна
или недостоверна;
в) има данни за липси;
г) с акт на държавен орган е установено нас-
тъпването на случайно събитие, довело до уни-
щожаване на отчетна документация на прове-
ряваната организация или лице;
6. директора на Агенция “Митници” и ди-
ректорите на регионалните митнически дирек-
ции, когато:
а) с акт на митническите органи е установе-
но, че проверяваното лице е осуетило извърш-
ването на митническа проверка или не води
необходимата отчетност, както и ако водената
отчетност е непълна или недостоверна;
б) с акт на митническите органи са устано-
вени митнически нарушения;
в) е необходимо налагането на запори върху
банкови сметки за обезпечаване на установени
от митническите органи вземания, събирани от
тях, както и за обезпечаване на глоби, законни
лихви или други;
г) с акт на държавен орган е установено нас-
тъпването на случайно събитие, довело до уни-
щожаване на отчетна документация на прове-
рявания от митническите органи обект;
7. директора на Национална служба “Поли-
ция” на Министерството на вътрешните рабо-
ти—за целта на разследването по образувано
наказателно производство;
8. директора на Национална служба “Сигур-
ност” на Министерството на вътрешните рабо-
ти—когато това е необходимо за защита на
националната сигурност.
(7) Районният съдия се произнася по искане-
то по ал. 6 с мотивирано решение в закрито
заседание не по-късно от 24 часа от постъпва-
нето му, като определя периода, за който се
отнасят сведенията по ал. 1. Решението на съда
не подлежи на обжалване.
(8) По писмено искане на директора на На-
ционалната следствена служба, на Национална
служба “Сигурност” или на Национална служ-
ба “Полиция” банките предоставят информа-
ция за наличностите и движението по сметките
на дружествата с над 50 на сто държавно и/или
общинско участие.
(9) По писмено искане на председателя на
Държавната комисия по сигурността на инфор-
мацията или на ръководителите на службите за
сигурност и на службите за обществен ред бан-
ките предоставят информация, представлява-
ща банкова тайна, за лица, които са обект на
проучване за надеждност, при условията и по