Държавен вестник, бр. 8, 2004 г., стр. 5

Б Р О Й  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на наредбата:
1. “Частично дехидратирано мляко” е подс-
ладен или неподсладен течен продукт, получен
директно чрез частично отнемане на вода от
пълномаслено мляко, от напълно или частич-
но обезмаслено мляко или от смес на тези про-
дукти, към което може да бъде добавена смета-
на, напълно дехидратирано мляко или и двете,
като в крайния продукт добавеното напълно
дехидратирано мляко не трябва да надвишава
25 % от масата от общото сухо вещество.
2. “Напълно дехидратирано мляко” е изсу-
шен продукт, в който водното съдържание е не
повече от 5 % от масата на крайния продукт,
получен директно чрез отстраняване на водата
от пълномаслено мляко, от напълно или час-
тично обезмаслено мляко, от сметана или от
смес от тези продукти.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 2. Наредбата влиза в сила от 1 юли 2004 г.
§ 3. Млеката по чл. 2—12, които се намират
на пазара и са били етикетирани преди 1 юли
2004 г., могат да се продават до изчерпване на
наличните количества, но не по-късно от 31
декември 2004 г.
§ 4. Контролът по изпълнение на наредбата
се осъществява от органите на държавния вете-
ринарно-санитарен контрол.
§ 5. Наредбата се приема на основание чл. 4
от Закона за храните.
Приложение № 1
към чл. 13, ал. 2
Специфични наименования и изисквания към
състава на някои частично или напълно де-
хидратирани млека
1. Датското наименование “kondenseret
kaffeflшde” и немското наименование “kondensierte
Kaffeesahne” се използват за обозначаване на про-
дукта по чл. 2.
2. Английското наименование “evaporated milk”
се използва за обозначаване на продукта по чл. 3 с
масленост не по-ниска от 9 % от масата и с млечно
сухо вещество 31 % от масата.
3. Холандското наименование “koffiemelk” се
използва за обозначаване на продукта по чл. 3.
4. Френските наименования “lait demi-йcrйmй
concentrй” и “lait demi-йcrйmй concentrй non sucrй”,
испанското наименование “leche evaporada
semidesnatada”, 
холандските 
наименования
“geлvaporeerde halfvolle melk” или “halfvolle
koffiemelk” и английското наименование “еvaporated
semi-skimmed milk” се използват за обозначаване на
продукта по чл. 4 с масленост не по-ниска от 4 % от
масата и не по-висока от 4,5 % от масата и с млечно
сухо вещество не по-малко от 24 % от масата.
5. Френското наименование “lait demi-йcrйmй
concentrй sucrй”, испанското наименование “leche
condensada semidesnatada” и холандското наиме-
нование “gecondenseerde halfvolle melk met suiker”
сe използват за обозначаване на продукта по чл. 7
с масленост не по-ниска от 4 % от масата и не по-
висока от 4,5 % от масата и с млечно сухо вещес-
тво не по-малко от 28 % от масата.
6. Датското наименование “flшdepulver”, нем-
скитe наименования “Rahmpulver” и “Sahnepulver”,
френското наименование “crиme en poudre”, холан-
дското наименование “roompoeder”, шведското
наименование “grдddpulver” и финландското наи-
менование “kermajauhe” се използват за обознача-
ване на продукта по чл. 9.
7. Френското наименование “lait demi-йcrйmй
en poudre”, холандското наименование “halfvolle
melkpoeder” и английските наименования “semi-
skimmed milk powder” или “dried semi-skimmed milk”
се използват за обозначаване на продукта по чл. 11
с масленост не по-ниска 14 % от масата и не по-
висока от 16 % от масата.
8. Португалското наименование “leite em pу meio
gordo” се използва за обозначаване на продукта по
чл. 11 с масленост не по-ниска от 13 % от масата и
не по-висока от 26 % от масата.
9. Испанското наименование “leche en polvo
semidesnatada” се използва за обозначаване на
продукта по чл. 11 с масленост не по-ниска от 10 %
от масата и не по-висока от 16 % от масата.
10. Финландското наименование “rasvaton
maitojauhe” се използва за обозначаване на про-
дукта по чл. 12.
Приложение № 2
към чл. 22
Методи за вземане на проби от някои частич-
но или напълно дехидратирани млека
I. Общи положения
1. Основни указания
1.1. Персонал
1.1.1. Вземането на проби се извършва от дър-
жавен инспектор.
1.2. Запечатване и етикетиране
1.2.1. Всяка проба, взета за целите на държав-
ния контрол, се затваря и запечатва на мястото на
вземането и се маркира по начина, определен в
чл. 11 от Наредба № 22 от 2003 г. за условията и
реда за вземане на проби от храни.
1.3. Двойни проби
1.3.1. За анализ се вземат едновременно не по-
малко от две еднакви представителни проби. Взе-
тите проби се изпращат за анализ във възможно
най-кратък срок.
1.4. Придружаваща документация
1.4.1. Взетите проби се придружават от прото-
кол съгласно чл. 4, ал. 2 от Наредба № 22 от 2003 г.
за условията и реда за вземане на проби от храни.
2. Оборудване за вземане на проби
2.1. Спецификации
2.1.1. Цялото оборудване за вземане на проби
трябва да е изработено от подходящ материал с
необходимата устойчивост. Използваният матери-
ал не трябва да води до промени в пробата, които да
влияят на резултатите при последващия анализ,
както и не трябва да предизвиква никакви промени
в пробата по време на вземането є. Използването
на неръждаема стомана е препоръчително.
2.1.2. Всички повърхности трябва да са гладки,
без цепнатини и всички ъгли да са заоблени. Обо-
рудването за вземане на проби трябва да съответ-
ства на изискванията, определени за всеки про-
дукт, от който се взема пробата.