Държавен вестник, бр. 15, 2015 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  15
(4) За съвместните действия по ал. 2 
Министерството на вътрешните работи и 
Министерството на отбраната разработват 
съвместен оперативен план с определени 
цели, структури, конкретни задачи, отговор-
ности, място, срокове, ресурсно осигуряване 
и други.
(5) В случаите по ал. 2 на военнослуже-
щите от въоръжените сили не могат да се 
възлагат задачи за изпълнение на правомощия 
на органи по Закона за Министерството на 
вътрешните работи.“
§ 3. В заглавието на раздел VІ след ду-
мите „държавната граница“ се добавя „при 
военно положение или положение на война“.
Заключителна разпоредба
§ 4. Инструкцията влиза в сила от деня 
на обнародването є в „Държавен вестник“.
Министър на отбраната: 
Николай Ненчев
Министър на вътрешните работи: 
Веселин Вучков
1150
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД 
РЕШЕНИЕ № 12022 
от 13 октомври 2014 г. 
по административно дело № 6953 от 2013 г.
Върховният административен съд в състав: 
председател: Емилия Миткова, и членове: 
Мира Райчева и Весела Павлова, с участи-
ето на съдебен секретар Антоанета Иванова 
разгледа административно дело № 6953 по 
описа за 2013 г. на Върховния администра-
тивен съд, осмо отделение, докладвано от 
Весела Павлова. 
Производството е по реда на чл. 185 и сл. 
от Административнопроцесуалния кодекс 
(АПК).
Образувано е по жалба на Фондация 
„Шанс 2003“, София, чрез председателя 
Румяна Радкова срещу чл. 2, ал. 2 и чл. 5, 
ал. 2, т. 5 от Наредба № 12 от 30.09.2009 г. за 
условията и реда за издаване и отнемане на 
разрешение за посредничество при между-
народно осиновяване и за осъществяване и 
прекратяване дейността на акредитираните 
организации, издадена от министъра на пра-
восъдието (обн., ДВ, бр. 80 от 2009 г.; изм., 
бр. 54 от 2010 г.).
В жалбата се излагат подробни доводи 
за нищожност на цитираните разпоредби, 
както и за тяхното противоречие с норми 
от Семейния кодекс, с общите принципи 
на Хагската конвенция за защита на децата 
и сътрудничество в областта на междуна-
родното осиновяване, с чл. 7 от Всеобщата 
декларация за правата на човека, чл. 14 от 
Европейската конвенция за защита на правата 
на човека и основните свободи и чл. 2 от 
Конвенцията на ООН за правата на детето. 
Твърди се, че посочените оспорени разпоредби 
въвеждат принципи на неравно третиране 
между кандидат-осиновителите, постоянно 
пребиваващи в различни държави, както и 
че се нарушават правата на постоянно преби-
ваващите в Република България деца поради 
ограничаване достъпа на кандидат-осинови-
телите до тях. Процесуалният представител 
на оспорващия – адв. Маврова, поддържа 
жалбата по наведените в нея съображения, 
като не поддържа жалбата само в частта 
относно оспорването на чл. 5, ал. 2, т. 5 от 
Наредба № 12 от 30.09.2009 г., тъй като тази 
норма в съответната си част е отменена. 
Иска се отмяната на оспорената разпоредба 
на чл. 2, ал. 2 от цитирания нормативен акт 
поради допуснати нарушения в процедурата 
по приемане на акта и поради нарушение на 
материалния закон.
Ответната страна – министърът на пра-
восъдието на Република България, пред-
ставлявана от юрк. Николова, изразява 
становище за неоснователност на жалбата. 
Заинтересованата страна – Асоциация „Ак-
редитирани организации за международни 
осиновявания“, представлявана от адв. 
Гълъбова, счита, че жалбата на Фондация 
„Шанс 2003“ е основателна и моли съда да 
отмени оспорените разпоредби от Наредба 
№ 12 от 30.09.2009 г. за условията и реда 
за издаване и отнемане на разрешение за 
посредничество при международно осино-
вяване и за осъществяване и прекратяване 
дейността на акредитираните организации, 
издадена от министъра на правосъдието.
Представителят на Върховната адми-
нистративна прокуратура дава подробно 
заключение за основателност на жалбата.
Върховният административен съд, състав 
на осмо отделение, след като обсъди дово-
дите на страните и събраните по делото 
доказателства, намира следното:
Предмет на оспорване в настоящото про-
изводство е разпоредбата на чл. 2, ал. 2 от 
Наредба № 12 от 30.09.2009 г. за условията и 
реда за издаване и отнемане на разрешение 
за посредничество при международно осино-
вяване и за осъществяване и прекратяване 
дейността на акредитираните организации, 
издадена от министъра на правосъдието 
(наричана по-долу наредбата), съгласно ко-
ято акредитираната организация може да 
извършва посредничество при международно 
осиновяване за не повече от десет държави. 
С жалбата се оспорва и възпроизвеждащият 
така посочената разпоредба текст на чл. 5, 
ал. 2, т. 5 от наредбата (в редакцията си 
към ДВ, бр. 80 от 2009 г.), според който