Държавен вестник, бр. 98, 2011 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  98
страната, здравното състояние и продължител­
ността на живота на населението, равнището 
на доходите и на осигурителните плащания (в 
т.ч. на пенсиите). Безспорно увеличението на 
възрастта за пенсиониране е световен процес, 
но той трябва да е съобразен с националните 
особености, с условията на труда, с продължител­
ността на живота и здравния статус на българ­
ските граждани и да е предсказуем във времето. 
Направената промяна е инцидентна мярка със 
съмнителен ефект върху усъвършенстването 
на пенсионната система. Тя не е придружена 
от цялостен пакет от взаимно свързани мерки, 
по които има вече постигнато обществено съ­
гласие. Като тези, свързани с ранното пенси­
ониране, засилване контрола при отпускането 
на осигурителните плащания при инвалидност, 
повишаване събираемостта на осигурителните 
вноски, освобождаване на пенсионната система 
от неприсъщи за нея разходи и други. Подобна 
внезапна мярка влиза в остро противоречие с 
духа на пенсионното законодателство, което 
трябва да бъде стабилно. Тя срива доверието към 
системата на държавността, отслабва стимулите 
за участие в осигуряването и създава условия за 
социално противопоставяне. Тя е неочаквана от 
обществото, предизвиква социално напрежение 
и нарушава житейското и бизнес планиране. 
Освен това споделям експертните оценки, че 
промените в пенсионната възраст не гарантират 
очаквания финансов резултат и не са съобразени 
с острите проблеми на пазара на труда, поради 
което прокризисният ефект ще бъде по-силно 
изразен, отколкото антикризисният. Значителна 
част от спестения ресурс в пенсионния фонд на 
Националния осигурителен институт ще отиде за 
покриване на допълнителните разходи по фонд 
„Безработица“, който също е с висок бюджетен 
дефицит.
4. Законът за бюджета на Държавното об­
ществено осигуряване за 2012 г. бе приет и при 
съществено нарушение на установената проце­
дура, което създава основание и предпоставки за 
оспорването му и като противоконституционен. 
Законопроектът бе внесен от Министерския съвет 
в Народното събрание на 2 ноември 2011 г. Така, 
както е внесен, не са предвидени разпоредбите, 
които предизвикаха обществено недоволство 
и които засягат правата на хиляди български 
граждани. Изрично в мотивите на вносителя на 
законопроекта – Министерския съвет, се посочва, 
че разчетите за пенсиите през 2012 г. са направе­
ни при параметри, основаващи се на „запазване 
на изискуемата към настоящия момент възраст 
за придобиване право на пенсия за осигури­
телен стаж и възраст“. При такива параметри 
законопроектът е приет и на първо гласуване. 
С внасянето за второ четене с един параграф 
на около тридесет промени в КСО и други за­
кони по същество е премахната възможността 
за дискусия на първо четене. Така се отнема и 
възможността на народните представители да 
внасят свои предложения за промени на тези 
съществени изменения. С гласуването на предло­
женията за изменение на възрастта, внесени от 
народен представител, се променят „принципите 
и целите на закона“, което е недопустимо от из­
искванията на чл. 88, ал. 1 във връзка с чл. 87, 
ал. 2 от Конституцията на Република България. 
Конституционният съд е имал възможността да 
се произнесе по аналогични поводи в мотиви 
на свои решения – напр. Решение № 14 от 
2001 г. по к.д. № 7 от 2001 г. (обн., ДВ, бр. 52 
от 08.06.2001 г.) и Решение № 7 от 2005 г. по к.д. 
№ 1 от 2005 г. (обн., ДВ, бр. 52 от 24.06.2005 г.). 
В тях се отбелязва, че народните представители 
спазват своето конституционно правомощие на 
законодателна инициатива, ако внасят изме­
нения, „без да променят принципите и целите 
на закона“ и „всяка добавка или изменение не 
следва да излиза от общия дух, общите принци­
пи на законопроекта, очертани при първото му 
гласуване“. Аналогично е и правилото на чл. 74, 
ал. 2, изр. 3 от Правилника за организацията и 
дейността на Народното събрание.
Нещо повече, така приетите разпоредби 
противоречат на изискванията на чл. 3 и чл. 10, 
ал. 1 от Закона за нормативните актове (ЗНА), че 
законът урежда еднородни обществени отноше­
ния. Отношенията относно материалноправния 
режим на пенсионното осигуряване, елемент 
на който е и възрастта за придобиване право 
на пенсия за осигурителен стаж и възраст, са 
предмет на друг закон – чл. 68 – 69а КСО. Те са 
вън от предмета на бюджетния закон, който е 
само за набирането и разходването на средства 
за общественото осигуряване. Нарушено е и 
изискването на чл. 10, ал. 2 ЗНА измененията 
на закон да се уреждат с отделен закон за не­
говото изменение и допълнение. В случая това 
е направено с друг закон.
Уважаеми дами и господа народни предста­
вители,
Предвид изложеното смятам, че Законът за 
бюджета на Държавното обществено осигуряване 
за 2012 г., приет от Народното събрание на 8 
декември 2011 г., съдържа съществени и непре­
одолими законодателни недостатъци, засягащи 
основни и неотменими права на гражданите, и 
е приет при съществени процедурни нарушения 
на законодателния процес. Ето защо и като се 
ръководя от гореизложените мотиви, свързани с 
аргументи за съществена социална и финансова 
несправедливост, противоречие с действащото 
законодателство и допускане на противокон­
ституционност, и на основание чл. 101, ал. 1 от 
Конституцията на Република България, връщам 
за ново обсъждане в Народното събрание За­
кона за бюджета на Държавното обществено 
осигуряване за 2012 г., приет от Народното съ­
брание на 8 декември 2011 г., като го оспорвам 
по принцип и в неговата цялост.
Президент на републиката: Георги Първанов
13096