Държавен вестник, бр. 45, 2009 г., стр. 9

Б Р О Й  45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
вида дейност, би довело до създаването на усло-
вия за злоупотреба с монополно положение на
хоризонтално и вертикално ниво и би довело до
нарушаване правата на потребителите. Пред-
вид на всичко това тези атакувани разпоредби
зачитат обществения интерес и създават усло-
вия за плуралистична медийна среда.
Съдът счита, че разпоредбите на чл. 47а и
чл. 48, ал. 3 и 4 ЗЕС са съобразени с особеностите
на цифровото радио- и телевизионно разпрост-
ранение. Те включват правила, които регулират
дейността на новите оператори на мултиплекси и
предоставяните от тях услуги, като създават ус-
ловия за разгръщането на конкуренция между тях.
Създаването на условия за разгръщането на сво-
бодна конкуренция ще доведе и до създаване на
нови възможности за конкурентна среда при съз-
даването на радио- и телевизионни програми и с
това ще създаде предпоставки за утвърждаване
на медийния плурализъм, а оттам и до гаранти-
ране на свободата на избор на потребителите,
каквито са изискванията на чл. 19, ал. 2 от Конс-
титуцията на Република България.
Съдържанието на разпоредбата на чл. 48,
ал. 3 и 4 ЗЕС е възпроизведено в чл. 116и ЗРТ,
поради което съображенията за противоконс-
титуционност на първия са относими и към иден-
тичния му от медийния закон. Поради това
разпоредбата на чл. 116и ЗРТ не противоречи
на чл. 19, ал. 1, 2 и 3 от Конституцията.
Противоречие на чл. 48, ал. 5 ЗЕС с чл. 19,
ал. 1, 2 и 3 от Конституцията
Съгласно чл. 48, ал. 5 ЗЕС предприятие или
свързано с него лице, на което е издадено раз-
решение за радиочестотен спектър за осъщест-
вяване на електронни съобщения чрез елект-
ронни съобщителни мрежи за наземно цифро-
во радиоразпръскване, няма право да изгражда
електронна съобщителна мрежа за пренос на
радио- и телевизионни програми.
Искателите подчертават, че забраната за
изграждане на опорни мрежи от операторите
на мултиплекс ограничава конкуренцията, като
ги обвързва да наемат за преноса до точките на
разпръскване вече изградена мрежа от друго
лице. Според тях това е ограничение на свобод-
ната стопанска инициатива.
Разпоредбата на чл. 48, ал. 5 ЗЕС според ис-
кателите е противоконституционна, тъй като
ограничава свободата на стопанската инициа-
тива и нарушава правните условия за осъщест-
вяване на стопанска дейност. Вместо да защита-
ва конкуренцията, тя препятства и създава опас-
ност от злоупотреба с монополно положение.
Забраната ограничава достъпа на външни
инвеститори с опит в цифровите технологии в
резултат на демотивирането им да инвестират
в страната. Спорна е ефективността на крупна
инвестиция в цифровизацията поради разделя-
не собствеността на мултиплекса и на пренос-
ната мрежа. В първия случай собственикът на
мултиплекса ще зависи от този, който отдава
под наем преносната мрежа като неин собстве-
ник и би могъл да злоупотреби с господстваща-
та си позиция на медийния пазар, а във вто-
рия—вероятно е инвеститор да поеме изграж-
дане на скъпоструваща нова преносна мрежа,
без да получи разрешение да ползва индивиду-
ално определен ресурс—радиочестотен спектър.
Едновременно с това тези лица според ал. 5 на
чл. 48 нямат право да изграждат електронносъ-
общителна мрежа за пренос на радио- и телеви-
зионни програми. И всичко това според искате-
лите противоречи на чл. 19, ал. 1, 2 и 3 от Консти-
туцията, защото се нарушава принципът на сво-
бодната стопанска инициатива, не се създават и
гарантират на тези граждани и юридически лица
еднакви правни условия за стопанска дейност и
затова, че инвестициите и стопанската дейност
на българските и чуждестранните граждани и
юридически лица не се закрилят от закона.
По-нататък искателите твърдят, че проце-
сът на цифрово радиоразпръскване се съпро-
вожда от пренос на сигнала до точката на раз-
пръскване. Технологично това става чрез две
основно разделени мрежи—радиомрежа (за
разпръскване) и опорна мрежа (за пренос).
Мрежите могат да бъдат или да не бъдат на
едно и също лице, но забраната за изграждане
на опорни мрежи от операторите на мулти-
плекс ограничава конкуренцията, като ги об-
вързва да наемат за преноса до точката на раз-
пръскване вече изградена мрежа от друго лице.
Конституционният съд приема, че разпоред-
бата на чл. 48, ал. 5 ЗЕС противоречи на чл. 19,
ал. 1 и 2 от Конституцията. Тя съдържа законо-
ва забрана мултиплекс оператори и свързани с
тях лица да изграждат и ползват мрежи за ра-
дио- и телевизионни програми (т. нар. опорни
мрежи). Член 48, ал. 5 ЗЕС ограничава свобод-
ната стопанска инициатива и не гарантира на
юридическите лица еднакви правни условия за
стопанска дейност. Забраната за изграждане на
електронна съобщителна мрежа за пренос на
радио- и телевизионни програми по отношение
на предприятие, на което е издадено разреше-
ние за ползване на индивидуално определен
ограничен ресурс—радиочестотен спектър за
осъществяване на електронни съобщителни
мрежи за наземно цифрово радиоразпръсква-
не, не гарантира конституционно закрепените
права на гражданите за плурализъм на мнени-
ята, нито предотвратява концентрация на въз-
можности за въздействие върху операторите,
създаващи радио- и телевизионни програми.
Нещо повече, предприятието, което ще изгражда
цифровата мрежа за радиоразпръскване, ще
бъде принудено да наема мрежа за пренос (опор-
на мрежа). Подобни опорни мрежи могат да се
изграждат било чрез използване на радиочес-
тотен спектър, както и чрез кабелна мрежа, а
също така при ползване на определените за
Република България позиции на геостационар-
ната орбита. Законодателят неоправдано огра-