Държавен вестник, бр. 74, 2002 г., стр. 51

Б Р О Й  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  51
Съгласно чл. 9, ал. 1 от Закона за норма-
тивните актове разпоредбите на нормативни-
те актове се формулират на общоупотребимия
български език, кратко, точно и ясно. С оглед
на това едно от изискванията към езика на за-
кона (нормотворчеството) е той да бъде ясен.
Това означава, че  смисълът на неговите раз-
поредби  не трябва да  буди съмнение, както  и
да е достъпен  и разбираем по отношение на
адресатите на съответния нормативен акт, като
обикновено големият кръг от тях са граждани,
които нямат правна квалификация. От това
следва, че езикът на нормативния акт, след като
трябва да бъде ясен и оттам достъпен за адре-
сатите си, то всеки гражданин като негов адре-
сат, когато се запознава с него, трябва да раз-
бере какви са правата и задълженията, които
се пораждат за него от съответния нормативен
акт като цяло, включително и от всяка правна
норма (член, алинея, параграф). В конкретния
случай са обжалвани чл. 27, ал. 4, т. 5 и чл. 33,
ал. 4, т. 5 от Наредбата за образуване и прила-
гане на цените и тарифите на природния газ.
Основателни са доводите в жалбата, че същи-
те са неясни за адресатите си. С чл. 27, ал. 3 от
наредбата е приета формулата за изчисляване
на постоянната част от годишните приходи на
газопреносното предприятие, които имат зна-
чение за образуване на цените за пренос на
природния газ, а с чл. 33, ал. 3 е приета форму-
лата за изчисляване на постоянната част от
годишните приходи, имащи значение за обра-
зуване на цените за пренос по газоразпредели-
телните мрежи. И в двете формули участват
като елемент “условно-постоянните разходи”,
които съгласно чл. 27, ал. 4 и чл. 33, ал. 4 от
наредбата са, както следва: т. 1. разходи за зап-
лати и възнаграждения; т. 2. начисления, свър-
зани с т. 1 по действащото законодателство;
т. 3. разходи за ремонт и поддръжка; т. 4. раз-
ходи за амортизации; т. 5. (обжалваните части
от наредбата) други разходи, независещи от ко-
личеството пренесен и съхранен газ за първия,
и други разходи, независещи от количеството
пренесен газ. Член 27, ал. 4, т. 1—4 и чл. 33,
ал. 4, т. 1—4 конкретно са посочили кои са тези
разходи, а обжалваните т. 5 сочат на “други”
такива. Така формулирани като отделна група
елементи, влизащи във формулите за изчисля-
ване на постоянната част от годишните прихо-
ди, които влияят и на размера на цената за
крайния потребител, не дават яснота за адре-
сатите на наредбата какви са те и от какво ще
произтичат. С оглед на това, така формулира-
ни, обжалваните т. 5 на ал. 4 от посочените
текстове противоречат на чл. 9, ал. 1 ЗНА и са
неясни като начин на изписване на нормите,
тъй като пораждат съмнение  и създават пред-
поставки да се включват в цените за пренос  по
газоразпределителните и газопреносните мре-
жи неприсъщи, нямащи отношение към фор-
мирането им и други компоненти, освен тези
по т. 1—4 на чл. 27, ал. 4, т. 1—4 и чл. 33, ал. 4,
т. 1—4, независимо от гаранциите за контрол
при формирането им. Недопустимо е дописва-
нето на нормативния акт със становища и ра-
зяснения така, както е изложено в писмените
бележки на ответника, че това са разходи за
застраховки, работни облекла, пощенски и те-
лефонни услуги, наеми, канцеларски материа-
ли, местни данъци и такси, охрана, одит. Раз-
поредбите трябва  да се формулират по такъв
начин, че да става ясно, че и такива разходи
влизат в посочените по-горе цени.
Освен на чл. 9, ал. 1 ЗНА наредбата в обжал-
ваните є части е приета и в противоречие на
чл. 20, ал. 2 ЗЕЕЕ. Съгласно този текст регули-
рането на цените в енергетиката се извършва на
основата на обективни и недискриминационни
критерии, като се осигурява баланс между ико-
номическите интереси на енергийните предпри-
ятия и потребителите. В тази връзка не може да
се приеме, че “други разходи, независещи от
количеството пренесен и съхранен газ” и “други
разходи, независещи от количеството пренесен
газ”, както са  формулирани чл. 27, ал. 4, т. 5 и
чл. 33, ал. 4, т. 5 от наредбата, представляват обек-
тивни критерии относно определяне постоянна-
та част от годишните приходи  и оттам на цената
за крайните потребители. Няма конкретност на
същите, а понятието “други” е неопределено и
неясно, води до извода, че се защитават само
икономическите интереси на енергийните пред-
приятия, но не и на потребителите. С оглед на
това обжалваната част от наредбата  противоре-
чи и на чл. 20, ал. 2 от Закона за енергетиката и
енергийната ефективност.
Като се има предвид изложеното, процес-
ната наредба в обжалваната є част—чл. 27,
ал. 4, т. 5 и чл. 33, ал. 4, т. 5, е в противоречие
с материалноправните разпоредби на чл. 20,
ал. 2 ЗЕЕЕ, както и на чл. 9, ал. 1 ЗНА, поради
което подадената жалба срещу нея е основа-
телна и следва да се уважи, като посоченият
текст се отмени.
Водим от горното, Върховният администра-
тивен съд, в настоящия петчленен състав, на
основание чл. 23 във връзка с чл. 12, т. 4 ЗВАС
Р Е Ш И :
Отменя като незаконосъобразни чл. 27, ал. 4,
т. 5 и чл. 33, ал. 4, т. 5 от Наредбата за образу-
ване и прилагане на цените и тарифите на при-
родния газ, приета с Постановление № 53 на
Министерския съвет от 6.III.2002 г., обнародва-
но в “Държавен вестник”, бр. 27 от 15.III.2002 г.
Решението не подлежи на обжалване и вли-
за в сила от деня на обнародването му в “Дър-
жавен вестник”.
Председател: Владислав Славов
43426