Държавен вестник, бр. 13, 2011 г., стр. 54

СТР.  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
3.3.7.1. Вирусни заболявания по рибите – ви­
русна хеморагична септицемия, инфекциозна хе­
мопоетична некроза, инфекциозна панкреатична 
некроза, пролетна виремия по шарана. 
От рибовъдните ферми се вземат за изследване 
проби, както следва:
• от пълносистемни пъстървови стопанства по 
30 проби овариална и семенна течност по време 
на размножителния период;
• от различни технологични групи риба:
– пъстървови стопанства – два пъти годишно 
по 30 бр. риби през април – май и октомври – но­
ември при температура на водата не по-висока 
от 10 – 12 °С;
– шаранови и есетрови стопанства – два пъти 
годишно по 10 бр. риби с живо тегло над 500 г и 
по 30 бр. зарибителен материал през април – май 
и септември – октомври.
3.3.7.2. Бактериални и паразитни заболявания 
по рибите – ренибактериоза, йерсиниоза, фурун­
кулоза, миксозомоза, ихтиофтириоза. 
Проби за лабораторно-диагностични изследва­
ния се изпращат при повишаване на смъртността 
над технологично допустимите норми.
3.3.8. Акароза по пчелите и малък кошерен 
бръмбар – лабораторно-диагностични изследва­
ния на 30 % от пчелните семейства, разположени 
в 5-километровата зона на границата ни с Ре­
публика Турция, Република Гърция, Република 
Македония и Република Сърбия. 
Лабораторно-диагностичното изследване се 
извършва по методи, посочени в глава 2.9.1 на 
Ръководството за стандарти на диагностични 
тестове и ваксини на Световната организация 
за здравеопазване на животните (OIE) (издание 
2006 г.).
3.3.9. Казеозен лимфаденит – сондажни се­
рологични изследвания на дребните и едрите 
преживни животни, имали контакт с внесени в 
страната овце.
3.4. Профилактика на паразитните болести
Противопаразитните мероприятия се провеж­
дат за ограничаване и ликвидиране на парази­
тозите по селскостопанските животни и птици 
с оглед намаляване на икономическите загуби.
Провеждането на мероприятия да се съобра­
зи със сезонната динамика на паразитозите и 
климато-географските особености на районите.
3.4.1. Хелминтози по свинете:
– дехелминтизация на свинете майки един 
месец преди опрасване;
– противопаразитно третиране на отбитите 
прасета 10 – 14 дни след сформиране на групите 
подрастващи;
– обезпаразитяване на прасетата непосредстве­
но преди прехвърлянето им в секторите угояване 
и ремонтни;
– дехелминтизация на ремонтните прасета 
през 45 – 60 дни.
3.4.2. Краста свине:
Двукратна дезакаризация през 7 дни на:
– свинете майки преди опрасването им;
– ремонтните прасета преди прехвърлянето 
им в основно стадо;
– отбитите прасета 7 – 14 дни след прехвър­
лянето им в сектор подрастващи;
– нерезите на всеки три месеца;
– новозакупените карантинирани прасета, 
свине майки и нерези;
– прасетата за угояване 7 – 14 дни след пре­
хвърлянето им в сектор угояване.
3.4.3. Крастни и иксодови кърлежи и други 
ектопаразити при овце:
– в селищата и в стопанствата, където през 
последните две години е констатирана краста, 
да се провеждат двукратни изкъпвания през 7 
дни пролет и есен, а на кочовете – преди и след 
случната кампания;
– двукратно изкъпване на новозакупените 
овце, агнета, шилета и кочове.
Използват се противокрастни средства в зави­
симост от лактационния период на животните. Не 
се използват органофосфорни, хлорорганични и 
карбаматни препарати при лактиращи животни, 
а само препарати от групата на синтетичните 
пиретроиди.
3.4.4. Пироплазмидози – дезакаризация на 
овцете през 15 – 20 дни в периода юни – юли, 
а на говедата май – ноември. В стационарните 
пироплазмидозни огнища химиопрофилактика на 
овцете през 15 – 20 дни с Беренил или Имизол.
3.4.5. Естроза овце:
– в стационарните огнища се провежда обезпа­
разитяване през юни, юли и началото на ноември;
– в стационарните огнища се извършва ранна 
химиотерапия през октомври – ноември след при­
бирането на животните от паша и допълнително 
лечебно третиране.
3.4.6. Хиподермоза говеда и кози – провежда 
се химиотерапия през октомври – ноември.
3.4.7. Трематодози по преживните животни 
(фасциолоза, парамфистоматоза и дикроцелиоза):
– еднократна профилактична дехелминтизация 
в края на октомври и началото на ноември;
– в стационарните за фасциолоза селища – дву­
кратно третиране на овцете: първото в края на 
септември и началото на октомври с препарати, 
действащи на младите фасциоли, и второто тре­
тиране през ноември. Еднократно пролетно тре­
тиране преди извеждане на животните на паша.
3.4.8. Мониезиоза: 
– две до три преимагинални дехелминтиза­
ции на младите животни (агнета и ярета) през 
25 – 30 дни в периода май – август;
– есенна дехелминтизация на всички овце и 
кози през октомври – началото на ноември.
3.4.9. Стомашно-чревни и белодробни строн­
гилатози:
– двукратна дехелминтизация на младите 
животни през юни – юли;
– есенно и пролетно профилактично третиране 
на всички животни;
– профилактично третиране 15 дни след раж­
дането на овцете майки срещу „спящите“ ларви.
3.4.10. Ехинококоза кучета – шесткратна 
дехелминтизация на овчарските кучета през 60 
дни, а на останалите – четирикратна през 90 дни. 
Извършената дехелминтизация се отразява във 
ветеринарномедицинския паспорт на животните и 
интегрираната информационна система на НВМС.
3.4.11. Хелминтози по птиците:
– в личния двор дехелминтизация на птиците 
срещу нематоди и тении през пролетно-есенния 
сезон;
– в птицефермите с технология „подово“ от­
глеждане дехелминтизация на птиците и пилетата 
след навършване на двумесечна възраст и преди 
комплектуване на стадата за носачки.