Държавен вестник, бр. 83, 2009 г., стр. 26

СТР.  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  83
Оценка на диализното лечение се прави според 
обема на извършената дейност и постигнатите 
показатели за качество съгласно т. V от табли­
ца № 3. Различен е обемът на дейността при 
пациенти в стабилно и в критично състояние. 
Критични състояния са тези при полиморбидни 
болни с полиорганна недостатъчност, пациенти в 
напреднала възраст с придружаващи заболявания, 
коматозни състояния, тежко протичащи клинич­
ни форми на ОБН, остри отравяния, усложнена и 
декомпенсирана ХБН, малки деца. Хемодиализи 
и хемосорбции, които се провеждат по витални 
индикации, налагат извършване на по-голям 
обем дейност. Тя включва спешна консултация, 
провеждане на лабораторни и рентгенови из­
следвания, осъществяване на временен съдов 
достъп, проследяване на виталните показатели 
по време на диализа, при необходимост – кар­
диомониториране, проследяване на сатурацията, 
кислородолечение, осигуряване на индивидуален 
сестрински пост. 
Интензивните грижи за такива пациенти 
изискват допълнителна квалификация, опит и 
отговорност. Състоянието, проследено в дина­
мика, проведените изследвания, приложените 
лекарствени продукти, диализната прескрибция и 
резултатът от лечението се описват в диализния 
протокол съгласно таблица № 1. Хемодиализи 
и хемосорбции, провеждани при пациенти в 
критично състояние, се оценяват с коефициент 
за тежест 1,5. Броят на диализите на пациенти в 
критично състояние се отчитат отделно. Оценката 
се извършва от ръководителя на лечебното заве­
дение след доклад от началника на диализната 
структура, който се представя ежемесечно в срок 
до 5-о число на следващия месец.
ІІІ. Изисквания към персонала на диализната 
структура
1. Изисквания към числеността: 
а) един лекар на 2000 диализи годишно;
б) една медицинска сестра на 700 диализи 
годишно;
в) един технолог минимум на 6 диализни поста. 
2. Изисквания към професионалната квали­
фикация: персоналът на диализната структура 
трябва да има теоретични познания, практически 
опит и умения в областта на диализното лечение:
а) обучението на лекари по диализно лечение 
е неразделна част от обучението за придобиване 
на специалност „нефрология“;
б) преди започване на работа медицинските 
сестри трябва да преминат най-малко седмично 
обучение в структурата, в която ще работят; ме­
дицинските сестри трябва да преминат курс по 
диализно лечение до края на третата година от 
началото на работата им в диализната структура; 
това обучение се провежда в лечебно заведение, 
което е акредитирано за обучение на студенти 
и специализанти; 
в) началник на диализна клиника или отде­
ление трябва да бъде лекар, отговарящ на изис­
кването за специалност „нефрология“, съгласно 
чл. 68, ал. 2 и 3 ЗЛЗ; 
г) управител (изпълнителен директор) на 
диализен център може да бъде правоспособен 
лекар с призната специалност и с най-малко 
две години трудов стаж в диализна структура. 
ІV. Организация на дейността в диализната 
структура и взаимодействие с болницата 
1. Диализната структура (клиника или отде­
ление) работи съвместно с другите структури на 
болницата – отделения, клиники, лаборатории, 
аптека, образна диагностика, диагностично кон­
султативен блок.
2. В правилника за взаимодействие и коорди­
нация между структурите трябва да са описани 
взаимоотношенията с останалите структури на 
болницата и да са дефинирани дейностите, които 
извършва: нефрологични консултации, консер­
вативно лечение на бъбречна недостатъчност, 
извънбъбречно очистване на кръвта при пациен­
ти с остра, хронична бъбречна недостатъчност, 
отравяния и други спешни състояния.
3. Диализният център трябва бъде организиран 
според Правилника за устройството и дейността 
на диализните центрове.
V. Контрол на дейността
Началникът на диализната структура създава, 
внедрява и поддържа система по качеството, 
отговаряща на изискванията на този стандарт, 
съобразно сферата на дейностите, които то 
извършва, подкрепено със съответната доку­
ментация.
Началникът и старшата медицинска сестра 
осъществяват системен вътрешен контрол на 
качеството на работа.
Анализират се отчетите по следните пока­
затели:
а) използваемост на диализните постове;
б) качество на лечение (URR, Kt/V, корек­
ция на анемия, артериално налягане, водно-
електролитно, алкално-киселинно състояние, 
хранителен статус);
в) преживаемост;
г) смъртност;
д) брой хоспитализации по повод усложнения 
на пациент за една година;
е) временен съдов достъп – брой и вид ка­
тетеризации; 
ж) усложнения на съдовия достъп при паци­
ент за година;
з) усложнения на перитонеалния достъп на 
пациент за година;
и) честота на перитонит при пациенти, про­
веждащи перитонеална диализа;
й) вътреболнични инфекции, инфекции на 
съдовия достъп и перитонеалния катетър, ста­
филококово носителство, хепатит Б и С сред 
болни и персонал;
к) участие в системата на продължителна 
медицинска квалификация;
л) лекарски и сестрински колегиуми – планове 
и изпълнение;
м) научна продукция за диализни структури 
от университетски и национални болници.
Външната оценка се осъществява от Акре­
дитационния съвет на МЗ.
VІ. Документиране
Документацията трябва да отговаря на нор­
мативно установените изисквания за водене на 
медицинска документация.