Държавен вестник, бр. 62, 2000 г., стр. 40

С Т Р .  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
Чл. 16. Лабораторните методи (вирусологич-
ни, серологични, имунологични, имунохисто-
химични и молекулярно-биологични) за диаг-
ностициране на болестите по чл. 1, т. 1 са посо-
чени в приложение № 4.
Чл. 17. (1) Диагностиката на болестите, по-
сочени в чл. 1, т. 1, се извършва в специализи-
рани лаборатории, одобрени от НВМС.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба осъществява постоянен контрол в лабо-
раторията за спазването изискванията за безо-
пасност при работа с вирусите—причинители
на болестите, посочени в чл. 1, т. 1.
Чл. 18. Ръководителите на лабораториите
по чл. 17:
1. поддържат постоянна диагностична готов-
ност на лабораторията;
2. незабавно изследват получените проби и
писмено уведомяват за резултата Главно управ-
ление на НВМС и съответната РВМС, от райо-
на на която са взети пробите;
3. използват утвърдените от Международно-
то бюро по епизоотии методи за диагностика
по приложение № 4;
4. при необходимост от потвърждаване на
диагнозата, изпращат проби в съответната меж-
дународна референтна лаборатория за диагнос-
тика на болестите, посочени в чл. 1, т. 1.
Чл. 19. Диагноза за болестите, посочени в
чл. 1, т. 1, се поставя въз основа на епизоотоло-
гичните, клиничните и патологоанатомичните
данни и резултатите от лабораторни изследва-
ния по методите, посочени в чл. 16.
Раздел VI
Мерки за ограничаване и ликвидиране на чу-
мата по говедата, чумата по дребните прежив-
ни, епизоотичната хеморагична треска по еле-
ните, везикулозния стоматит, болестта на Те-
шен по свинете, заразния нодуларен дерматит
и треската на долината Рифт
Чл. 20. (1) При лабораторно потвърждаване
на болестите по чл. 1, т. 1 НВМС предприема
следните мерки:
1. обявява заболяването;
2. определя със заповед на генералния ди-
ректор границите на заразена зона “А”, застра-
шена зона “Б” и предпазна зона “В” в зависи-
мост от естеството на болестта по чл. 1, т. 1,
географските, административните и екологич-
ните особености на засегнатите региони и от
структурите на НВМС;
3. определя мерките за включване в оздра-
вителния план, съставян от епизоотичните ко-
мисии, за ограничаване и ликвидиране на забо-
ляването;
4. изменя и допълва мерките по т. 3 в зависи-
мост от промените в епизоотичната обстановка;
5. провежда епизоотологично проучване за
изясняване:
а) произхода на инфекцията;
б) времето и пътя за проникване на вируса в
животновъдния обект;
в) периода на скрито протичане на инфекция-
та в зависимост от инкубационния период на
болестта по чл. 1, т. 1 , посочен в приложение № 2;
г) наличието на други животновъдни обек-
ти, в които има вероятност от проникване на
вируса на съответното заболяване;
д) придвижване на животни и продукти от
тях, хора и транспортни средства до други жи-
вотновъдни обекти за времето на инкубацион-
ния период за съответната болест, посочен в
приложение № 2, считан от появата на първите
клинични признаци на заболяването;
6. проследява добива и реализацията на ме-
сото и месните продукти от закланите животни
от засегнатия животновъден обект за времето
на инкубационния период на съответната бо-
лест, считан от появата на първите клинични
признаци на съответното заболяване, и разпо-
режда тяхното обезвреждане под контрола на
държавен ветеринарен лекар по начин, гаран-
тиращ унищожаване вируса на заболяването;
7. разпорежда обезвреждане по начин, га-
рантиращ унищожаване на вируса, на млякото
и млечните продукти, получени по време на
инкубационния период за съответната болест
по приложение № 2;
8. разпорежда обезвреждане на фуражи, тор,
торова постеля и инвентар през периода по т. 7.
(2) При установяване на везикулозен стома-
тит по говедата, конете и свинете и на треска на
долината Рифт РВМС, на територията на които
са установени заболяванията, уведомяват на
регионално ниво съответната хигиенно-епиде-
миологична инспекция (ХЕИ).
(3) При установяване на заболяванията по
ал. 2 органите на РВМС и ХЕИ провеждат епи-
зоотологично и епидемиологично проучване и
предприемат съвместни комплексни мерки.
Чл. 21. (1) Заразената зона “А” включва :
1. епизоотичното огнище;
2. територията на цялото населено място, в
което е регистрирано епизоотичното огнище;
3. населените места в радиус 3 км от епизо-
отичното огнище;
4. животновъдните обекти в други населени
места извън трикилометровата зона, имали
епизоотична връзка със засегнатия животно-
въден обект; 
5. територията, на която е открит труп на
умряло или отстреляно диво животно, възпри-
емчиво към съответната болест, посочена в
чл. 1, т. 1, за което чрез лабораторни методи
или патологоанатомично изследване е потвър-
дено заболяването.
(2) При констатиране на болест, посочена в
чл. 1, т. 1, при диви животни определянето на
заразената зона “А” зависи от:
1. териториалното разпространение на забо-
ляването;
2. броя на дивите животни от съответния вид
в засегнатия район;
3. наличието на естествени или изкуствени
препятствия при движението на дивите животни.