Държавен вестник, бр. 71, 2003 г., стр. 7

Б Р О Й  71
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
на критериите за установяване настъпването
на смъртта с оглед вземането на органи, тъка-
ни и клетки, данните, които подлежат на впис-
ване в публичния и служебния регистър на Из-
пълнителната агенция по трансплантация и др.
Не срещам в закона юридически гаранции за
правилното разпределяне на осигурените за
присаждане органи между нуждаещите се, за
предотвратяване на евентуална злоупотреба с
вземането на ембрионални органи, тъкани и
пр. от абортиран плод чрез провокиране на
аборт и др. Намирам за недостатъчни ангажи-
ментите на Националната здравноосигурител-
на каса по финансирането на системата за тран-
сплантация на органи, тъкани и клетки и пос-
тавянето им в зависимост само от волята на
касата при евентуално нейно договорно учас-
тие по чл. 17. Неоправдано е изключването от
централното финансиране на дейностите по
международния обмен, съхранение и пр. на
органи, тъкани и клетки.
Не мога обаче да оставя в очакване на бъде-
ща уредба някои конкретни законодателни ре-
шения, които не са в съответствие с посочената
по-горе социална функция на българската дър-
жава и нейните изрични конституционни анга-
жименти по чл. 4, ал. 2 и чл. 52, ал. 3 от Консти-
туцията. Затова използвам конституционното
си правомощие по чл. 101, ал. 1 от Конституци-
ята на Република България да върна тези раз-
поредби за ново обсъждане от вас с препоръка
при това обсъждане да вземете предвид както
професионалните аргументи на медицинската
наука и практика, така и действащото българ-
ско законодателство. По-конкретно:
1. Необходимо е да се установи по-определе-
на система на набиране на донори за случаите
след смъртта им. Сега възприетата в чл. 19,  20
и 21 от закона смесена система, която се основа-
ва и на изрично съгласие, и на изрично несъгла-
сие на лицето, изразено от него приживе, и на
изрично съгласие на най-близките му роднини,
изразено след смъртта му, едва ли ще стимулира
даването на съгласие за вземане на органи, тъ-
кани и клетки, а това, от своя страна, ще затруд-
ни практическата дейност по спасяване на здра-
вето или дори живота на много граждани. Недо-
пустимо е освен това според чл. 3 от Закона за
нормативните актове такъв важен юридически
въпрос, като условията и реда за даване и регис-
триране на съгласието, да се определят с наред-
ба на министъра на здравеопазването, както е
предвидено в чл. 21, т. 1. Законът би трябвало да
уреди ясно определена система, основана на един-
ни критерии. Той трябва да уреди и ясна поред-
ност на искането на съгласие от роднините, за да
се предотвратят спорове при различна воля на
различните категории роднини.
2. Несполучливо е уредена материята от-
носно съгласието за присаждане на органи, тъ-
кани и клетки. В разпоредбата на чл. 32, т. 1 е
предвидено, че съгласието се дава от реципи-
ента или неговите законни представители.
Според чл. 3 и чл. 5, ал. 1 и 3 от Закона за ли-
цата и семейството обаче законни представи-
тели имат само малолетните и поставените под
пълно запрещение. Непълнолетните и лицата
под ограничено запрещение нямат законни
представители. По силата на чл. 4 и чл. 5, ал. 2
и 3 от Закона за лицата и семейството те сами
изразяват правно валидна воля със съгласието
на своите родители, съответно попечители.
Законът за трансплантация на тъкани, органи
и клетки не може да ограничава правата на
тази категория граждани в противоречие със
Закона за лицата и семейството. Това е строго
юридически въпрос, по който не може да има
различна правна уредба.
3. Не намирам за правилно законодателно-
то решение по чл. 39, ал. 3 данните в публичния
регистър на Изпълнителната агенция за транс-
плантация да се предоставят за ползване само
по реда на Закона за достъп до обществена
информация. Това са строго лични данни, свър-
зани със здравето и най-частната сфера на ли-
цето, поради което те трябва да се охраняват и
от Закона за закрила на личните данни.
4. Смятам за наложително законът да уста-
нови конкретни финансови задължения на На-
ционалната здравноосигурителна каса вместо
предвиждането само на възможност за това на
основата на договори с лечебните заведения,
които осъществяват дейностите по транспланта-
ция, както е предвидено в чл. 17. Като осигури-
телен орган по задължителното здравно осигу-
ряване на българските граждани тя трябва да
има задължения и към осигурените лица, а не
само към изпълнителите на медицинска по-
мощ—лечебните заведения, при това в зависи-
мост от волята є да сключи или не договор с тях.
Уважаеми дами и господа народни предста-
вители,
Поради гореизложените мотиви и на осно-
вание чл. 101, ал. 1 от Конституцията на Репуб-
лика България връщам за ново обсъждане в
Народното събрание Закона за трансплантация
на органи, тъкани и клетки, като оспорвам раз-
поредбите на чл. 17, 19, 20, 21 и чл. 32, т. 1 на
същия закон.
Президент на републиката:
Георги Първанов
47009
УКАЗ № 306
На основание чл. 24, ал. 2 от Закона за мест-
ните избори
П О С Т А Н О В Я В А М :
Назначавам Централна избирателна комисия
за местни избори на 26 октомври 2003 г. в състав:
1. Александър Бориславов Евлогиев—юрист
2. Александър Григоров Петров—математик