Държавен вестник, бр. 96, 2006 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  96
1. процедура за упражняване на контрол,
включваща подробно описание на превантив-
ните и контролните мерки, които контролира-
щото лице се задължава да приложи при осъ-
ществяване на контрола, и гаранции за тяхната
обективност;
2. копие на договор с лаборатория/лабора-
тории, която/които ще извършва/извършват
анализи;
3. мерките, които контролиращото лице
прилага при установяване на нарушения;
4. данни за техническото оборудване, с кое-
то контролиращото лице разполага;
5. данни за броя на служителите на контро-
лиращото лице и тяхната квалификация и опит
в контролната дейност.
(5) Документи, които са издадени на чужд
език, се придружават от легализиран превод на
български език.
Чл. 21. (1) Министърът на земеделието и
горите оправомощава длъжностни лица, които
извършват проверка на съответствието на пред-
ставената от заявителя по чл. 19 или 20 доку-
ментация с фактическите условия за извършва-
не на контролната дейност.
(2) Когато при проверката се установят не-
пълноти и/или несъответствия, длъжностните
лица по ал. 1 уведомяват писмено заявителя в
7-дневен срок и му дават указания за отстраня-
ването им.
(3) В двумесечен срок от постъпване на за-
явлението министърът на земеделието и го-
рите издава разрешение или прави мотиви-
ран отказ. В случаите по ал. 2 срокът спира да
тече до отстраняване на несъответствието или
пропуските.
(4) Разрешението се издава за срок до из-
тичането на срока на сертификата за акреди-
тация.
(5) Министърът на земеделието и горите
обнародва издадените разрешения в “Държа-
вен вестник”.
Чл. 22. (1) Контролиращите лица прекратя-
ват контролната дейност при изтичане срока
на разрешението.
(2) Министърът на земеделието и горите
прекратява предсрочно разрешението по иска-
не на контролиращото лице.
(3) Министърът на земеделието и горите
отнема разрешението, когато:
1. се установи, че при подаване на заявле-
нието и документите са представени неверни
данни;
2. контролиращото лице не отговаря на изис-
кванията на чл. 19 или 20;
3. въз основа на извършения надзор е уста-
новено, че контролът не е обективен или ефек-
тивен;
4. се установи, че контролиращото лице сис-
темно не спазва условията и реда за контрол;
5. контролиращото лице не изпълнява задъл-
женията по чл. 23.
(4) Влезлите в сила заповеди на министъра
на земеделието и горите за предсрочно прекра-
тяване или за отнемане на разрешението се
обнародват в “Държавен вестник”.
Чл. 23. Контролиращите лица са длъжни да:
1. спазват Регламент (ЕИО) № 2092/91, рег-
ламенти (ЕО) № 509/2006 и № 510/2006 и проце-
дурите, определени в чл. 19, ал. 3, т. 1 и 3 и в
чл. 20, ал. 4, т. 1 и 3;
2. оказват съдействие и да предоставят ис-
каната информация на надзорния орган по
чл. 18, ал. 2;
3. осигуряват на надзорния орган по чл. 18,
ал. 2 достъп до своите офиси и други помеще-
ния за проверки;
4. представят ежегодно до 31 януари на ми-
нистъра на земеделието и горите подробен го-
дишен отчет за предходната година и списък на
лицата, върху които са упражнили контрол;
5. уведомяват министъра на земеделието и
горите за всяка промяна в обстоятелствата по
чл. 19 и 20 в 7-дневен срок от настъпването є;
6. не разгласяват информацията, която са
получили при упражняване на контрола; дан-
ните от проверките могат да се предоставят само
на контролираното лице и на компетентните
държавни органи.
Чл. 24. (1) Правната закрила на географско
означение или традиционно специфичен харак-
тер на земеделски продукт или храна се предос-
тавя чрез вписване в Европейския регистър на
земеделските продукти и храни със защитени
географски означения или в Европейския ре-
гистър на земеделските продукти и храни с тра-
диционно специфичен характер.
(2) Всеки производител на земеделски про-
дукт или храна, съответстващи на специфика-
цията и вписани в регистър по ал. 1 и в регис-
тър по чл. 16, ал. 3, т. 2 или 3, който има склю-
чен договор за контрол по чл. 18, ал. 3, има
право на иск за защита на географското оз-
начение или на традиционно специфичния
характер.
Чл. 25. (1) Забранява се използването на
знак, означение и/или наименование на гео-
графско означение за земеделски продукт или
храна, който:
1. не е вписан в Европейския регистър на
земеделските продукти и храни със защитени
географски означения;
2. е вписан, но конкретният земеделски про-
дукт или храна не съответства на вписаната
спецификация;
3. е вписан, но конкретният земеделски про-
дукт или храна не е обект на контрол по чл. 18.
(2) Забранява се използването на знак и оз-
начение на земеделски продукт или храна с
традиционно специфичен характер, който: