Държавен вестник, бр. 85, 2003 г., стр. 17

Б Р О Й  85
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
жантите на една от двете държави, съответната
държава не може да намали броя на издадените
разрешения на стажантите от другата държава,
нито да пренесе в следващата година неизпол-
звания остатък от своя контингент.
Разпределянето на стажантите, възползва-
щи се от това споразумение, през първата годи-
на се извършва считано от датата на влизането
му в сила до 31 декември, през следващите го-
дини—от 1 януари до 31 декември.
Всяко изменение на контингента, предви-
ден в ал. 1 на този член, може да се направи
чрез размяна на писма между компетентните
органи на двете държави, като за влизането му
в сила през следващата година то трябва да
бъде осъществено до 1 декември на настояща-
та година.
Член 5
Стажантите получават от работодателя си
заплата, равна на тази, заплащана на гражда-
ните на приемащата държава, които работят
при същите условия.
Стажантите имат право на еднакво третира-
не с гражданите на приемащата държава по
отношение на приложението на законите, раз-
поредбите и нормите относно хигиената и усло-
вията на труд. Те, както и техните работодате-
ли се подчиняват на законодателството, дейст-
ващо в приемащата държава в областта на со-
циалното осигуряване.
Член 6
Членовете на семействата на стажантите
(съпруг/съпруга и деца) не могат да се възпол-
зват нито от процедурата за събиране на семей-
ство, нито да получават право да работят в при-
емащата държава по време на престоя на ста-
жантите.
Член 7
Правителствените органи, на които е възло-
жено приложението на това споразумение, са:
за българската страна: Министерството на
труда и социалната политика;
за френската страна: Министерството на
социалните въпроси, труда и солидарността.
Стажантите, които желаят да се възползват
от разпоредбите на това споразумение, трябва
да подадат за целта молба до компетентния
орган в своята държава, който събира и преда-
ва молбите на стажантите. Компетентните ор-
гани, определени за целта, са:
за българската страна: Агенцията по зае-
тостта;
за френската страна: Службата за междуна-
родна миграция.
Стажантите трябва да уточнят в молбата си
всички необходими сведения относно получе-
ните дипломи, както и за упражнявания занаят
или професия, а също така да посочат учрежде-
нието, за което изискват разрешение за работа.
Член 1
Разпоредбите на това споразумение се при-
лагат спрямо български или френски гражда-
ни, които вече участват в професионалния жи-
вот или навлизат в него и които отиват в дру-
гата държава, за да задълбочат познанията си
и разбирането за приемащата държава и езика
є, както и да подобрят перспективите си за
професионално израстване, благодарение на
опита от заплатена работа в заведение от здра-
вен или социален тип, селскостопанско, зана-
ятчийско, промишлено или търговско пред-
приятие на тази държава.
Гражданите, наричани по-долу “стажанти”,
имат право да заемат определена длъжност
съгласно условията, определени в това спора-
зумение, без да се взема предвид положението
на пазара на труда на приемащата държава в
съответната професия. В случаите, когато дос-
тъпът до определени професии е предмет на
специално регулиране, стажантите не са осво-
бодени от него.
Член 2
Стажантите трябва да са на възраст над 18 и
под 35 години; да си служат на определено ниво
с езика на приемащата държава и да притежа-
ват диплома, отговаряща на изискваната от тази
държава квалификация за предлаганата рабо-
та, или да притежават професионален опит в
съответната област.
Член 3
Разрешената продължителност на работата
може да варира от три до дванадесет месеца с
евентуално удължаване, чиято продължител-
ност не може да надвишава шест месеца.
Преди да напуснат страната си, българските
и френските стажанти се задължават да не
пресрочват престоя си в приемащата държа-
ва след изтичане на договорения период, нито
да приемат работа, различна от предвидено-
то в условията при влизането им в приемаща-
та държава.
Договарящите страни приемат поотделно
или съвместно всички мерки, предвиждащи
осигуряването на действителното завръщане на
стажанта в страната му.
Член 4
Броят на българските и френските стажан-
ти, приемани от едната и от другата страна, не
трябва да превишава 300 годишно.
Стажантите, вече пребиваващи на терито-
рията на другата държава по силата на това
споразумение, не спадат към предвидения брой
в ал. 1 на настоящия член. Този брой се спазва
независимо от продължителността на срокове-
те, за които са издадени разрешенията, и вре-
мето, през което са използвани.
Ако определеният в ал. 1 контингент не се
достигне в продължение на една година от ста-