Държавен вестник, бр. 105, 2004 г., стр. 36

С Т Р .  36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  105
ал. 2 на чл. 6, когато получателят на такива до-
ходи като местно лице на едната договаряща дър-
жава извършва стопанска дейност в другата до-
говаряща държава чрез намиращо се там място
на стопанска дейност или осъществява в тази
друга държава независими лични услуги чрез пос-
тоянна база, разположена там, и правото или
собствеността, по отношение на които се полу-
чават доходите, са действително свързани с та-
кова място на стопанска дейност или определе-
на база. В такъв случай се прилагат разпоредби-
те на чл. 7 или чл. 14 съобразно случая.
Член 23
Имущество
1. Недвижимо имущество, както е определе-
но в чл. 6, ал. 2, притежавано от местно лице на
едната договаряща държава и намиращо се в
другата договаряща държава, може да се обла-
га с данък в тази друга държава.
2. Движимо имущество, образуващо част от
активите на място на стопанска дейност, което
предприятие на едната договаряща държава при-
тежава в другата договаряща държава, или дви-
жимо имущество, принадлежащо към определе-
на база, която местно лице на едната договаряща
държава има в другата договаряща държава с цел
извършване на независими лични  услуги, може
да се облага с данък в тази друга държава.
3. Имущество, състоящо се от кораби, само-
лети, железопътни или шосейни транспортни
средства, експлоатирани в международния транс-
порт от местно лице на едната договаряща дър-
жава, както и други движими вещи, необходими
за експлоатацията на посочените транспортни
средства, се облагат само в тази държава.
4. Всички други елементи от имуществото
на местно лице на едната договаряща държава
се облагат с данък само в тази държава.
Член 24
Избягване на двойното данъчно облагане
1. Когато местно лице на едната договаряща
държава получава доход или притежава иму-
щество, които според разпоредбите на тази спо-
годба могат да бъдат обложени с данък в друга-
та договаряща държава, първата посочена дър-
жава ще допусне:
а) като намаление на дължимия данък вър-
ху доходите на това местно лице сума, равна
на данъка върху дохода, платен в тази друга
държава;
б) като намаление на данъка върху иму-
ществото на такова местно лице сума, равна
на данъка върху имуществото, платен в дру-
гата държава.
Това намаление обаче и в двата случая няма
да надвишава тази част от данъка върху дохода
или данъка върху имуществото, който е изчис-
лен, преди да е извършено приспадане, и който
се отнася според случая до дохода или имущест-
вото, които могат да бъдат обложени с данък в
тази друга държава.
2. Когато в съответствие с която и да е раз-
поредба на спогодбата полученият доход или
притежаваното имущество от местно лице на
едната договаряща държава са освободени от
облагане с данък в тази държава, същата дър-
жава независимо от това при изчисляване раз-
мера на данъка върху останалия доход или иму-
щество на това местно лице може да вземе пред-
вид и освободения доход или имущество.
3. В случаите, когато дължимият данък, кой-
то е освободен или намален по силата на ня-
кои специални мерки за стимулиране, предви-
дени във вътрешното законодателство на ед-
ната договаряща държава, се счита за платен в
едната  договаряща държава, то този данък
подлежи на  приспадане от данъка в другата
договаряща държава.
Член 25
Недискриминация
1. Националните лица на едната договаря-
ща държава не могат да бъдат подлагани в
другата договаряща държава на каквото и да
е облагане или свързаните с него задълже-
ния, които са различни или по-обременител-
ни от данъчното облагане и свързаните с него
задължения, на които са или могат да бъдат
подложени националните лица на тази друга
държава при същите обстоятелства, и особе-
но във връзка с качеството им на местни лица.
Независимо от разпоредбите на чл. 1 тази али-
нея се прилага по отношение на лица, които
не са местни лица на едната или на двете до-
говарящи държави.
2. Данъчното облагане на място на стопан-
ска дейност, което предприятие на едната до-
говаряща държава има в другата договаряща
държава, не може да бъде по-неблагоприятно
в тази друга договаряща държава, отколкото
данъчното облагане на предприятия на тази
друга държава, които извършват същата дей-
ност. Тази разпоредба няма да се счита за за-
дължаваща едната договаряща държава да
предоставя на местни лица на другата догова-
ряща държава каквито и да е лични намале-
ния, облекчения или приспадания за целите
на данъчното облагане с оглед гражданското
им състояние или семейните им задължения,
каквито тя предоставя на собствените си мест-
ни лица.
3. Освен в случаите, когато се прилагат раз-
поредбите на ал. 1 на чл. 9, ал. 7 на чл. 11 и ал. 6
на чл. 12, лихви, авторски и лицензионни въз-
награждения и други плащания от предприятие
на едната договаряща държава на местно лице
на другата договаряща държава за целите на оп-
ределянето на облагаемите печалби на такова
предприятие се приспадат при същите условия,
както ако биха били платени на местно лице на
първата посочена държава. По същия начин за-
дълженията на предприятие на едната договаря-
ща държава към местно лице на другата догова-