Държавен вестник, бр. 35, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
За първа предпоставка на решението съдът е
изходил от  определение на доктрината  за адми-
нистративен акт, “като властническо изявление
на административен или друг овластен орган,
направено въз основа  и в изпълнение на закон,
пораждащ  непосредствено правни последици,
чието изпълнение е скрепено с правна принуда”.
Разпоредбата на чл. 120, ал. 1 от Конститу-
цията  определя, че съдилищата  осъществяват
контрол за законност на актове и действия на
административните органи. Вижда се, че тя
борави с  понятието  “актове на администрация-
та” в широк смисъл. От тази гледна точка ра-
ботната дефиниция на съда “пораждането на
непосредствено правни последици, чието изпъл-
нение не е скрепено с принуда” не може да бъде
атрибут на всички административни актове.
Според хипотезата на чл. 120, ал. 1 от Консти-
туцията достатъчно е те да са издадени от овла-
стени органи в изпълнение на техните консти-
туционни задължения, които  да пораждат  про-
мени в чужда правна сфера. Тук трябва да се
има предвид, че понятието не трябва да се тъл-
кува рестриктивно, ако се твърди, че България
е правова държава—чл. 4, ал. 1.
По-нататък, за да обоснове извода си, че пред-
ложенията не са административни актове, съ-
дът започва да търси аргументи  там, където не
трябва. Така решенията на МС или ВСС се опре-
делят  като несамостоятелен акт, различен от
предложението, и се разчленява единното поня-
тие  (решение и предложение).  Оттук насетне
няма нещо по-лесно на съществителното  “пред-
ложение” да  му бъде отречена  юридическата
квалификация “административен акт”. То е оп-
ределено само като “подготвително действие”.
Впрочем за какъв подготвителен  характер
на решението на ВСС може да се говори при
наличие на разпоредбата на чл. 131 от Консти-
туцията, според която решенията (за назнача-
ване на редови магистрати) и предложенията
по чл. 129, ал. 2 се  приемат с тайно гласуване.
Кое подготвително действие се взема с тайно
гласуване, ако не е решение в собствен смисъл?
Що се отнася до третия абзац на диспозити-
ва на тълкувателното решение , считам, че с
него съдът е създал  нова конституционна нор-
ма. С приповдигната фразеология, събрана в
едно изречение “Правната и националната си-
гурност, международния престиж на Републи-
ка България и изключително значими публи-
чни функции...”, е формулирана  забрана ВАС
да упражни конституционното си правомощие
по чл. 125  от основния закон да разглежда ад-
министративни актове.  Явно за Конституци-
онния съд отсъствието на съдебен контрол е
гаранция за правна сигурност.
Впрочем тълкувателното решение по този
начин не държи сметка, че в страната държавна-
та власт се разделя на законодателна, изпълни-
телна и съдебна—чл. 8 от Конституцията; че ВАС
осъществява върховен надзор за точното и ед-
накво прилагане на законите в администрати-
вното правораздаване и че преценява законността
на актовете на МС, както и на други актове,
посочени в закона—чл. 125 от Конституцията.
Доколкото трябва да бъде предложено тъл-
куване, считам, че то трябва да е със следното
съдържание:
Предложенията по чл. 98, т.6, чл. 100, ал. 2
и чл. 129, ал. 2 от Конституцията  по смисъла
на чл. 120, ал. 1 и чл. 125, ал. 2 са администра-
тивни актове.
Върховният административен съд по сила-
та на чл. 125, ал. 1 от Конституцията  тълкува
и прилага закона и преценява дали е налице
правен интерес да се обжалва акт, последван
от президентски указ.
Указите, издадени на основание предложе-
нията по чл. 98, т. 6, чл. 100, ал. 1, т.2 и чл. 129,
ал. 2 от Конституцията, подлежат на контрол
за конституционосъобразност от Конституци-
онния съд, който има правомощие  да провери
и законосъобразността  на предхождащите ги
предложения, независимо дали такава провер-
ка е правена от съдебен орган преди това.
Съдия: Румен Янков
18774
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 68 
ОТ 29 МАРТ 2002 Г.
за изменение на нормативни актове
на Министерския съвет
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С Т А Н О В И :
§ 1. В § 3 от Постановление № 250 на Минис-
терския съвет от 2001 г. за изменение на Поста-
новление № 9 на Министерския съвет от 2000 г.
за приемане на Устройствен правилник на
Министерството на икономиката (ДВ, бр. 97 от
2001 г.) думите “30 ноември 2001 г.” се заменят
с “30 април 2002 г.”.
§ 2. В Постановление № 9 на Министерския
съвет от 2000 г. за приемане на Устройствен пра-
вилник на Министерството на икономиката (обн.,
ДВ, бр. 14 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 93 и 98 от
2000 г., бр. 33, 44, 82 и 91 от 2001 г.; попр., бр. 95 от
2001 г.; изм., бр. 97 и 111 от 2001 г. и бр. 15 от 2002 г.)
се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 2, ал. 2 се създава т. 8:
“8. Институт по хидро- и аеродинамика—
Варна.”
2. В приложение № 2 към чл. 2, ал. 3 се съз-
дава т. 8:
“8. Институт по хидро- и аеродинамика— 62.”
Заключителна разпоредба
§ 3. Параграф 2 влиза в сила от 1 декември
2002 г.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
18863