Държавен вестник, бр. 37, 2014 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
Комбинирането на двата подхода оси-
гурява бюджетно неутрален механизъм за 
разпределение на ресурсите.
Разпределението е, както следва:
3.1. Разпределение на преките разходи за 
видовете медицински дейности;
3.2. Разпределение на непреките (фикси-
раните) административни разходи;
3.3. Разпределение на разходите за заплати.
Общото време, отделено за всяка една 
от услугите в извънболничната помощ, 
се разделя на общото време, отделяно за 
всички здравни услуги (времето може да се 
разпредели по специалности). 
4. Поддържане на финансова и управлен-
ска система.
Изпълнителите на СИМП са длъжни да 
имат в наличност в лечебните заведения и 
да поддържат софтуер за изготвяне и съхра-
няване на счетоводни и медицински отчети, 
както и за обслужването на банковите си 
сметки.
5. Системи за наблюдение и гарантиране 
на ефективното разходване на публични 
средства и качество на предлаганите меди-
цински услуги.
Раздел III
Методика за остойностяване на медико-ди-
агностичните дейности в извънболничната 
медицинска помощ
I. Дефиниране на пакета услуги.
Дефинират се агрегирани групи здравни 
услуги със сходни разходи, както следва:
1. Клинична лаборатория;
2. Клинична микробиология;
3. Медицинска паразитология;
4. Образна диагностика;
5. Вирусология;
6. Обща и клинична патология;
7. Клинична имунология;
8. Имунохематология.
Изследванията са планирани да осигурят 
необходимия обем дейности по повод на остри 
състояния и заболявания за реализиране на 
профилактичната дейност и за диагностика 
на хронично болните лица съгласно Наредба 
№ 39 от 2004 г. за профилактичните прегледи 
и диспансеризацията (обн., ДВ, бр. 106 от 
2004 г.; изм. и доп., бр. 102 от 2005 г., бр. 4 
и 60 от 2009 г., бр. 101 от 2010 г., бр. 58 и 97 
от 2011 г., бр. 100 от 2012 г. и бр. 33 и 111 
от 2013 г.; Решение № 10580 на Върховния 
административен съд от 12 юли 2013 г. по 
адм. д. № 1856 от 2013 г. – бр. 12 от  2014 г.), 
наричана по-нататък „Наредба № 39 от 
2004 г.“, както и на базата на договорените 
в Националния рамков договор условия за 
оказване на медицинската помощ.
II. Определяне размера на средствата за 
медико-диагностичните дейности (МДД).
Средствата се определят като процент 
от общия бюджет на НЗОК. Разходите са 
базирани на фактическите разходи през 
предходната година за всеки конкретен вид 
изследване или са екстраполирани на база-
та на исторически разходи и отчетен обем 
дейности. Разпределението може да бъде 
променяно при промяна на обхвата от услуги 
или включването на допълнителни дейности.
III. Определяне на единичната стойност 
на услугата.
Първоначално изчислението се прави от 
долу нагоре с цел да се определи минимал-
ният разход на здравноосигурено лице за 
предоставяне на базова дейност от обхвата на 
основния пакет. Разходите се определят като 
преки и непреки и се извършва процентно 
разпределение по видовете медико-диагнос-
тични дейности. След това този минимум 
може да бъде повишен чрез разпределение 
от горе надолу на ресурсите за МДД.
Комбинирането на двата подхода оси-
гурява бюджетно неутрален механизъм за 
разпределение на ресурсите.
Разпределението е, както следва:
1. Разпределение на преките разходи за 
видовете медицински дейности;
2. Разпределение на непреките (фиксира-
ните) административни разходи;
3. Разпределение на разходите за заплати.
Общото време, отделено за всяка една 
от услугите в извънболничната помощ, 
се разделя на общото време, отделяно за 
всички здравни услуги (времето може да се 
разпредели по специалности).
За да се обобщят единичните цени за 
посещение, те се превръщат в относителни 
тегла чрез разделянето на разходите за всяка 
група от услуги на общите средни разходи: