Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 28

С Т Р .  28
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
новъдния обект, от който те произхождат, или
друго лице—участник от хранителната верига, или
може да изиска допълнителен контрол в живот-
новъдния обект на произход.
(6) Разходите за допълнителния контрол по
ал. 5 се поемат от животновъдния обект на про-
изход или от друго лице—участник от храни-
телната верига, в зависимост от това официал-
ният ветеринарен лекар срещу кого предприе-
ма мерките по ал. 5.
Раздел IV
Решения относно живите животни
Чл. 30. (1) Официалният ветеринарен лекар:
1. извършва верификация дали собствени-
кът на кланицата спазва изискванията по чл. 17
от Наредба № 36 от 2006 г. за специфичните
изисквания при производство, транспортиране
и пускане на пазара на суровини и храни от
животински произход, за проверка идентифи-
кацията на животните, приети за клане с цел
човешка консумация;
2. разпорежда животните, чиято идентич-
ност не може да бъде установена, да се колят
отделно и да се обявяват за негодни за човеш-
ка консумация;
3. по преценка информира РВМС за извърш-
ване на проверка в животновъдния обект на
произход.
(2) Когато не са спазени изискванията за ху-
манно отношение към животните, конете могат
да бъдат заклани в кланицата, без да е предста-
вена информация за тяхната идентичност.
(3) Информацията по ал. 2 трябва да бъде
представена, преди трупът да бъде обявен за
годен за човешка консумация.
(4) Изискванията по ал. 2 и 3 се прилагат и
в случаите на неотложно клане на коне извън
кланицата.
Чл. 31. Официалният ветеринарен лекар из-
вършва верификация дали собственикът на
предприятието изпълнява изискванията по
чл. 15 от Наредба № 36 от 2006 г. за специфич-
ните изисквания при производство, транспор-
тиране и пускане на пазара на суровини и храни
от животински произход и животните със за-
мърсена кожа, които създават неприемлив риск
за замърсяване на месото по време на клане, се
колят за човешка консумация, след като са пред-
варително почистени.
Чл. 32. (1) Не се колят за човешка консума-
ция животни, които:
1. са болни или показват признаци на забо-
ляване, което може да се предаде на другите
животни или на хората при обработването им
или при консумация на месото;
2. показват клинични признаци на системно
заболяване или атрофия.
(2) Животните по ал. 1 се колят отделно, като
месото от тях се обявява за негодно за човешка
консумация и се вземат мерки, за да се избегне
рискът от заразяване на другите животни или
трупове.
Чл. 33. (1) Не се разрешава клане на живот-
ни, за които има съмнения за болест или състо-
яние, което може да увреди здравето на хората
или животните, преди да преминат пълен пред-
кланичен преглед и не им е поставена диагноза.
(2) Официалният ветеринарен лекар може
да реши да се вземат проби и да се направят
лабораторни изследвания в допълнение към
следкланичния преглед на животните по ал. 1.
(3) Животните по ал. 1 се колят отделно или
в края на редовното клане, като се вземат всич-
ки необходими предпазни мерки, за да се избег-
не рискът от заразяване на другото месо.
Чл. 34. За животните, които могат да съдър-
жат остатъчни количества от ветеринарноме-
дицински продукти (ВМП) в граници, надви-
шаващи предвидените в наредбата по чл. 62, ал. 2
ЗВД, се прилагат мерките за официален конт-
рол и мерките в случай на нарушение, предви-
дени в същата наредба.
Чл. 35. (1) Клането на животни съгласно схе-
ми за ограничаване или ликвидиране на болес-
ти, като бруцелоза, туберкулоза или причини-
тели на зоонози, се извършва под контрола на
официален ветеринарен лекар.
(2) Директорът на съответната РВМС със
заповед определя условията, при които ще се
колят животните по ал. 1, с цел предпазване от
заразяване на другите животни или на добито-
то месо.
Чл. 36. (1) Животните се колят в кланицата,
в която са приети.
(2) При изключителни обстоятелства, като
авария в съоръженията в кланицата, в която са
били приети животните, официалниният вете-
ринарен лекар може да разреши придвижване-
то им за клане до друга кланица.
Раздел V
Решения относно спазване на изискванията
за хуманно отношение към животните
Чл. 37. (1) Официалният ветеринарен лекар:
1. извършва верификация дали собствени-
кът на кланицата незабавно е предприел необ-
ходимите коригиращи мерки и мерки за пре-
дотвратяване повтаряне на нарушението, кога-
то не са спазени изискванията за хуманно отно-
шение към животните по време на клане;
2. в зависимост от тежестта на нарушението
предприема една от следните мерки:
а) даване на указания;
б) забавяне и/или спиране на производст-
вото;
3. при необходимост уведомява съответната
РВМС при неспазване на изискванията за ху-
манно отношение към животните;
4. предприема мерките по т. 2 при неспазване
изискванията на наредбата по чл. 166, ал. 5 ЗВД.
(2) Когато при проверка за спазване на изис-
кванията за хуманното отношение към животни-
те официален помощник установи неспазване на
изискванията, незабавно уведомява официалния
ветеринарен лекар и ако случаят е спешен, пред-
приема мерките по ал. 1 до пристигането му.