Държавен вестник, бр. 98, 2019 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  98
Г л а в а  ш е с т а
ЗАЩИТА НА ПРАВАТА ВЪРХУ МАРКИ И 
ГЕОГРАФСКИ ОЗНАЧЕНИЯ
Раздел I
Гражданскоправна защита срещу нарушения
Нарушение на правото на регистрирана 
марка
Чл. 113. (1) Използването в търговската 
дейност на знак по смисъла на чл. 13, ал. 1 – 4 
без съгласието на притежателя на марката 
съставлява нарушение.
(2) Нарушение съставлява и:
1. поставянето на марката върху материал, 
предназначен да се използва за етикетиране 
или опаковане, за търговски книжа или за 
рекламиране на стоки или услуги, ако лицето, 
което извършва тези действия, знае или има 
основание да счита, че поставянето на марката 
е без съгласието на притежателя;
2. изработването на средство, специално 
предназначено или пригодено за възпроиз-
веждане на марката или за притежаването, 
или за съхраняването на такова средство, ако 
лицето, което извършва тези действия, знае 
или има основание да счита, че това средство 
служи или ще служи за произвеждане на 
стоки или на материал по т. 1 без съгласието 
на притежателя;
3. осъществяването на подготвителни 
действия по смисъла на чл. 14 без съгласието 
на притежателя на марката;
4. използване на марка от нейния притежа-
тел, когато същата е регистрирана на името 
на агент или представител без съгласието 
на действителния є притежател, освен ако 
агентът или представителят обоснове своите 
действия.
Нарушение на регистрирано географско 
означение
Чл. 114. (1) Използването на регистрирано 
географско означение в нарушение на разпо-
редбата на чл. 88, ал. 2 съставлява нарушение.
(2) Нарушение съставлява и използването 
на регистрирано географско означение от 
лице, което не е вписано като негов ползвател.
Право на иск
Чл. 115. (1) Право на иск за нарушение имат:
1. притежателят на правото върху марка;
2. лицензополучател със съгласието на 
притежателя, освен ако друго не е предвидено 
в договора;
3. лицензополучател на изключителна ли-
цензия, ако притежателят на правото върху 
марката, след като бъде надлежно уведомен за 
нарушението, сам не подаде иск в 6-месечен 
срок от получаване на писмената покана от 
страна на лицензополучателя;
4. съпритежателят на правото върху марка 
без съгласието на другите съпритежатели;
5. действителният притежател на марка, 
която е била регистрирана на името на агент 
или представител.
(2) Със съгласието на притежателя на 
колективна марка иск за нарушение може да 
подаде и всяко лице, което може да я използ-
ва. Съгласието на притежателя не се изисква, 
ако, след като бъде надлежно уведомен за 
нарушението, сам не подаде иск в 6-месечен 
срок от уведомяването.
(3) Право на иск има и всеки вписан полз-
вател на регистрирано географско означение.
(4) Право на иск има и орган за профе-
сионална защита, който е редовно признат 
като лице, имащо право да представлява 
ползвателите на конкретно регистрирано 
географско означение, наименование на хра-
на с традиционно специфичен характер или 
традиционно наименование за вино.
(5) С цел получаване на обезщетение за 
претърпените от него вреди лицензополуча-
телят, както и лицето, което има право да 
използва колективна марка, може да участва в 
производство по иск за нарушение, започнато 
от притежателя на правото върху марката.
(6) Притежателят на колективна марка има 
право да претендира обезщетение от името на 
лицата, получили право да използват марката, 
за претърпените от тях вреди в резултат на 
неразрешеното използване на марката.
Искове за нарушение
Чл. 116. (1) Исковете за нарушение на пра-
вата по този закон може да бъдат за:
1. установяване факта на нарушението;
2. преустановяване на нарушението и/или 
за забрана за извършване на дейността, която 
ще съставлява нарушение; 
3. обезщетение за вреди;
4. изземване и унищожаване на вещите, 
предмет на нарушението, включително сред-
ствата и материалите за неговото извършване.
(2) Едновременно с иска по ал. 1 ищецът 
може да поиска по съдебен ред и:
1. да му бъдат предадени вещите, предмет 
на нарушението;
2. да му бъдат заплатени разходите, свър-
зани със съхранението и унищожаването на 
вещите, предмет на нарушението;
3. разгласяване за сметка на нарушителя 
на диспозитива на решението на съда в два 
всекидневника, в часови пояс на телевизионна 
програма с национално покритие или по друг 
начин, определен от съда.
(3) Независимо от исковете по ал. 1 носи-
телят на права по този закон може да предя-
ви иск за преустановяване на предоставяни 
от посредници дейности или услуги, когато 
същите допринасят на трети страни за нару-
шаване на права по този закон. Уважаването 
на иск по отношение на посредник не е об-
вързано с предявяване на иск по ал. 1 срещу 
самия нарушител. Когато по отношение на 
посредник са налице условията за изключ-
ване на отговорността по чл. 16 от Закона 
за електронната търговия, срещу него може 
да бъде предявен искът по тази алинея само