Държавен вестник, бр. 94, 2018 г., стр. 5

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
§ 11. В Закона за икономическите и финан-
совите отношения с дружествата, регистрира-
ни в юрисдикции с преференциален данъчен 
режим, контролираните от тях лица и техните 
действителни собственици (обн., ДВ, бр. 1 от 
2014 г.; изм., бр. 22 и 102 от 2015 г., бр. 48 от 
2016 г., бр. 96 от 2017 и бр. 15 и 27 от 2018 г.) 
се правят следните допълнения:
1. В чл. 4, т. 4 накрая се добавя „и за обя-
вяване на разпространителите и доставчиците 
на медийни услуги“.
2. В чл. 6, ал. 1 след думите „Закона за 
търговския регистър“ се добавя „и регистъра 
на юридическите лица с нестопанска цел“.
§ 12. В Закона за обществените библиоте-
ки (обн., ДВ, бр. 42 от 2009 г.; изм., бр. 74 от 
2009 г., бр. 38 от 2010 г., бр. 15 и 68 от 2013 г. 
и бр. 2 и 89 от 2018 г.) се правят следните 
допълнения:
1. В чл. 13, ал. 1, т. 3 след думите „депо-
зиране на печатни и други произведения“ се 
добавя „и за обявяване на разпространителите 
и доставчиците на медийни услуги“.
2. В чл. 15, ал. 1, т. 1 накрая се добавя „и 
за обявяване на разпространителите и дос-
тавчиците на медийни услуги“.
Законът е приет от 44-то Народно събра-
ние на 1 ноември 2018 г. и е подпечатан с 
официалния печат на Народното събрание.
 Председател на Народното събрание:  
Цвета Караянчева
9819
УКАЗ № 257
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за киберсигурност, приет от 44-то 
Народно събрание на 31 октомври 2018 г.
Издаден в София на 7 ноември 2018 г. 
Президент на Републиката:  
Румен Радев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: 
Цецка Цачева
ЗАКОН
за киберсигурност
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Предмет
Чл. 1. (1) Този закон урежда дейностите по:
1. организацията, управлението и контрола 
на киберсигурността, включително дейности 
и проекти по киберотбрана и по противодей-
ствие на киберпрестъпността;
2. предприемане на необходимите мерки за 
постигане на високо общо ниво на мрежова 
и информационна сигурност.
(2) С този закон се определят и правомо-
щията и функциите на компетентните органи 
в областта на киберсигурността.
Киберсигурност. Мрежова и информационна 
сигурност
Чл. 2. (1) Киберсигурност е състояние 
на обществото и държавата, при което чрез 
прилагане на комплекс от мерки и действия 
киберпространството е защитено от заплахи, 
свързани с неговите независими мрежи и 
информационна инфраструктура или които 
могат да нарушат работата им.
(2) Киберсигурността включва мрежова и 
информационна сигурност, противодействие 
на киберпрестъпността и киберотбрана.
(3) Мрежова и информационна сигурност е 
способността на мрежите и информационните 
системи да се противопоставят на определено 
ниво на въздействия, засягащи отрицателно 
наличието, истинността, целостта или пове-
рителността на съхранявани, пренасяни или 
обработвани данни или на свързаните с тях 
услуги, предлагани от тези мрежи и инфор-
мационни системи или достъпни чрез тях.
Мерки за мрежова и информационна сигурност
Чл. 3. (1) Мерките за мрежова и инфор-
мационна сигурност са организационни, 
технологични и технически и се прилагат в 
съответствие със спецификата на субектите 
по чл. 4, ал. 1 и пропорционално на заплахи-
те с цел минимизиране на риска от тяхното 
реализиране.
(2) Минималният обхват на мерките за 
мрежова и информационна сигурност, както 
и други препоръчителни мерки, се определят 
с наредба на Министерския съвет по предло-
жение на председателя на Държавна агенция 
„Електронно управление“. Мерките не може 
да налагат използването на определен тип 
технология.
(3) Наредбата по ал. 2 не се прилага за 
ведомствата и функциите им по чл. 5, т. 2.
(4) Субектите по чл. 4, ал. 1, т. 1 и 2 под-
държат система за управление на сигурността 
на информацията, която включва следните 
минимални организационни мерки:
1. разпределение на отговорностите за 
мрежовата и информационната сигурност;
2. прилагане на политика за мрежовата и 
информационната сигурност;
3. управление на:
а) риска;
б) информационните активи, включително 
човешките ресурси;
в) инцидентите;
г) достъпите (физически и логически);
д) измененията;
е) непрекъснатостта на дейността и/или 
услугите (съществени, цифрови);
ж) взаимодействията с трети страни.
Обхват
Чл. 4. (1) С този закон се определят изис-
кванията към: