Държавен вестник, бр. 69, 2010 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  69
2.2. При наличие на риск за работник, кой­
то няма изграден имунитет към биологичния 
агент, работодателят осигурява съответната 
имунизация. Препоръчителните имунизации за 
персонала се провеждат по реда на Наредба 
№ 15 от 12 май 2005 г. за имунизациите в Ре­
публика България, издадена от министъра на 
здравеопазването (обн., ДВ, бр. 45 от 2005 г.; 
изм., бр. 82 от 2006 г.; бр. 5 и 106 от 2007 г.; бр. 
57 от 2009 г.) и включват: имунизация срещу 
хепатит В,    грип (всяка година), морбили, 
паротит и рубеола, за възрастови групи извън 
имунизационния календар. В специфични случаи 
могат да се прилагат и други имунизации (срещу 
хепатит А, менингококови инфекции и др.). 
2.2.1. За здравни работници, изложени ру­
тинно на по-висок риск от заразяване с хепатит 
В (лекари с хирургични специалности и лекари 
по дентална медицина, операционни сестри и 
дентални асистенти), след имунизацията (напр. 
след 2 – 4 месеца, след 3-ата доза), а и във 
всеки по-късен момент, е целесъобразно да се 
провери титърът на антителата срещу повърх­
ностния антиген на HBV – HBs (анти-HBs), 
като за достатъчно протективно се счита ниво 
≥ 10 mIU/ml.
2.3. При настъпила рискова експозиция 
на медицински персонал работодателят оси­
гурява постекспозиционна профилактика на 
инфекции, причинени от: вируса на човешкия 
имунодефицит (HIV), хепатит В вирус (HBV), 
хепатит С вирус (HCV) и други причинители 
по необходимост.
3. Предпазване на медицинския персонал 
от кръвнопреносими инфекции, причинени от 
HIV, HВV, HСV и др.
3.1. За рискова се приема експозицията, 
която се осъществява на работното място чрез 
перкутанна инокулация (напр. убождане с  игла, 
порязване с остър инструмент) или чрез контакт 
на лигавица или кожа с нарушена цялост (напр. 
с рагади, охлузване, възпаление) с кръв и други 
потенциално инфекциозни телесни течности 
(ликвор, синовиална, плеврална, перитонеална, 
перикардиална и амниотична течност) или  с 
концентриран вирусен продукт. 
3.2. Риск от инфекция след експозиция 
3.2.1. Експозицията чрез перкутанна иноку­
лация е най-ефективният начин за предаване 
на HIV, HBV и HCV инфекция. 
3.2.2. При осъществена експозиция на HIV, 
HBV, HCV и други кръвнопреносими инфекции 
за оценка на риска от зараза и инфекция се 
взимат предвид: 
а) видът на причинителя;
б) типът на експозицията;
в) количеството на кръвта при осъществя­
ване на експозицията;
г) концентрацията на вируса в кръвта на 
пациента в момента на експозицията;
д) приложена предекспозиционна (с HBV 
ваксина) или постекспозиционна профилактика 
(HIV, HBV, HCV). 
3.3. Общи изисквания за предпазване от 
кръвнопреносими инфекции. Мерките,  които 
се вземат за намаляване на риска от заразя­
ване при всички кръвнопреносими инфекции, 
включват: 
3.3.1. Рутинно спазване на стандартните 
предпазни мерки и приложение на обезопасено 
оборудване и безопасни практики при рисковите 
диагностично-лечебни манипулации. 
3.3.2. При възникване на конкретна рискова 
ситуация, спазване на специфичните за съответ­
ния причинител предпазни мерки, включително 
ползване на допълнителни лични предпазни 
средства.
3.3.3. Проблемноориентирано обучение 
на медицинския персонал за усвояване на 
безопасни практики при конкретни рискови 
манипулации. 
3.4. Осигуряването на технически условия 
за намаляване на риска от експозиция, вклю­
чително осигуряването на лични предпазни 
средства е задължение на работодателя.
3.5. При всички случаи на професионален 
контакт с инфекции, предавани по кръвен път, 
следва да се осигурят консултация със специ­
алист и подходящо клинично и серологично 
проследяване.
4. Предпазване на медицинския персонал от 
други инфекции (туберкулоза, менингококова 
инфекция, ТОРС и др.)
4.1. Рискът от възникване и разпростране­
ние  на тези инфекции като ВБИ е свързан 
с определени звена в лечебното заведение за 
болнична помощ и процедури или с възникнали 
епидемични ситуации. 
4.2. За предпазване на медицинския персонал 
лечебните заведения разработват указания за 
необходимите мерки в съответствие с норма­
тивната уредба по контрола на инфекциозните 
болести в страната и с разпорежданията на 
министъра на здравеопазването по повод на 
съответната ситуация, например при епиде­
мичен взрив.
Раздел VIII
Обработка и стерилизация на медицински 
изделия в лечебните заведения
1. Обработката и стерилизацията на медицин­
ски изделия в лечебните заведения се извършва 
с цел отстраняване на риска от предаване на 
зараза чрез медицински изделия, като: 
1.1. Процесът на обработка, както и самото 
медицинско изделие не трябва да застрашават 
здравето и живота на пациенти, ползватели и 
трети лица.
1.2. Обработката и стерилизацията на меди­
цински изделия (в т.ч. медицински изделия за 
многократна употреба) се извършва във и от 
самото лечебно заведение, само ако същото раз­