Държавен вестник, бр. 83, 2021 г., стр. 39

БРОЙ  83	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
 
36 
5.9.3.2 Температурата на отработените газове трябва да бъде най-малко 190°C при сондата за 
взимане на проба от HC и най-малко 70°C при сондите за проби за други измерени видове газ, 
когато те са отделени от сондата за вземане на проби от HC. 
5.9.3.3 В случай на многоцилиндров двигател с разклонен изпускателен колектор, входът на 
сондата трябва да е разположен достатъчно далеч надолу по течението, за да се гарантира, че 
пробата е представителна за средните емисии на отработени газове от всички цилиндри. В 
случай на многоцилиндров двигател с отделни групи колектори, е допустимо да се вземе проба 
от всяка група поотделно и да се изчисли средната емисия на отработени газове. Освен това би 
било допустимо да се вземе проба от една група, която да представлява средната емисия на 
отработени газове, при условие че може да бъде доказано пред Администрацията, че емисиите 
от други групи са идентични. Могат да се използват и други методи, подлежащи на одобрение 
от Администрацията, за които е доказано, че кореспондират на горните методи. За изчисляване 
на емисиите на отработени газове се използва общият тегловен дебит на отработените газове. 
5.9.3.4 Системата за вземане на проби за отработени газове трябва да бъде тествана в 
съответствие с раздел 4 от приложение IV към този Кодекс. 
5.9.3.5 Ако съставът на отработените газове е повлиян от която и да е система за последваща 
обработка на отработени газове, пробата на отработените газове се взема след това устройство. 
5.9.3.6 Входът на сондата трябва да бъде разположен така, че да се избегне поглъщане на 
вода, която се инжектира в изпускателната система с цел охлаждане, настройка или намаляване 
на шума. 
5.9.4 Проверка на анализаторите 
5.9.4.1 Анализаторите на емисиите трябва да бъдат настроени на нула и да бъдат 
калибрирани в съответствие с раздел 6 от приложение IV към този Кодекс. 
5.9.5 Тестови цикли 
5.9.5.1 Двигателят трябва да бъде изпитан в съответствие с циклите на проверка, определени 
в т. 3.2. Това отчита вариациите в приложението на двигателя. 
5.9.6 Тестова последователност 
5.9.6.1 След приключване на процедурите от тт. 5.9.1 до 5.9.5, последователността на 
тестването трябва да започне. Двигателят трябва да бъде пуснат във всеки режим, в произволен 
ред, в съответствие със съответните цикли на изпитване, определени в т. 3.2. 
5.9.6.2 По време на всеки режим на изпитвателния цикъл след началния преходен период, 
посочената скорост трябва да се задържат в рамките на ±1% от номиналната скорост или ±3 
min-1, което от двете е по-голямо, с изключение на ниския празен ход, който трябва да бъде в 
рамките на допустимите отклонения, декларирани от производителя. Посоченият въртящ 
момент се задържа така, че средният за периода, през който се извършват измерванията, да 
бъде в рамките на ±2% от номиналния въртящ момент при номиналната скорост на двигателя. 
5.9.7 Резултати от анализа 
5.9.7.1 Когато се стабилизира, резултатът на анализите се записва, както по време на 
изпитването, така и по време на всички проверки на реакцията на нулиране и калибриране, като 
се използва система за събиране на данни или лентово записващо устройство. Периодът на 
запис не трябва да бъде по-малък от 10 минути при анализ на отработените газове или не по-
малко от 3 минути за всяка проверка на реакцията на нулиране и калибриране. За системите за 
събиране 
37 
на данни се използва минимална честота на вземане на проби от 3 на минута. Измерените 
концентрации на CO, HC и NOx трябва да бъдат записани като ppm (или еквивалент) към най-
близкото цяло число. Измерените концентрации на CO2 и O2 трябва да бъдат записани като или 
еквивалентни на % до не по-малко от два знака след десетичната запетая. 
5.9.8 Условия на двигателя 
5.9.8.1 Оборотите на двигателя, натоварването и други съществени параметри се 
измерват във всеки режим само след стабилизиране на двигателя. Дебитът на отработените 
газове се измерва или изчислява и записва. 
5.9.9 Повторна проверка на анализаторите 
5.9.9.1 След проверката на емисиите, реакциите на нулиране и калибриране на 
анализите се проверяват повторно, като се използва нулиращ газ и същия обхват, използван 
преди измерванията. Тестът се счита за приемлив, ако: 
. 1 разликата между реакциите на нулиращия газ преди и след теста е по-малка от 2% от 
първоначалната концентрация на еталонен газ; и 
.2 разликата между реакциите на калибриращ газ преди и след изпитването е по-малка 
от 2% от първоначалната концентрация на калибриращ газ. 
5.9.9.2 Корекцията на нулиращия и калибриращ газ не се прилага към резултатите от 
анализа, записани в съответствие с 5.9.7. 
5.10 Протокол от теста 
5.10.1 За всеки отделен двигател или базов двигател, тестван за установяване на 
семейство двигатели или група двигатели, производителят на двигателя трябва да изготви 
протокол от проверка, който да съдържа необходимите данни за пълно определяне на работата 
на двигателя и да даде възможност за изчисляване на газовите емисии, включително данните 
както е посочено в раздел 1 от приложение V към този Кодекс, оригиналът на протокола от 
теста се съхранява в картотеката на производителя на двигателя, а завереното копие се 
съхранява в архива от Администрацията. 
5.11 Оценка на данните за газообразни емисии 
5.11.1 За оценката на газообразните емисии данните, записани най-малко за последните 
60 секунди от всеки режим, се осредняват и концентрациите на CO, CO2, HC, NOx и O2 във 
всеки режим се определят от осреднени записани данни и съответните данни за проверка на 
нулирането и калибрирането на обхват. Средните резултати се дават като % до не по-малко от 
два знака след десетичната запетая за видовете CO2 и O2 и като ppm към най-близкото цяло 
число за CO, HC и NOx. 
5.12 Изчисляване на газовите емисии 
5.12.1 Окончателните резултати за протокола от теста се определят, като се следват 
стъпките от тт. 5.12.2 до 5.12.6. 
5.12.2 Определяне на дебита на отработените газове 
5.12.2.1 Дебитът на отработените газове (qmew) се определя за всеки режим в 
съответствие с един от методите, описани в тт. 5.5.2 до 5.5.4. 
5.12.3 Корекция в зависимост от използване на суха/ мокра основа