Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 13

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
на темповете на растеж. Друг често срещан 
проблем при подхода за привличане на част­
ни капитали е изключително негативното 
отношение на обществеността към дейността 
на монополистите, предоставящи услуги на 
населението. Третото посочено възможно 
решение, а именно набирането на средства 
пряко от населението и бизнеса, сякаш има 
най-малко негативна оценка. 
Институционален капацитет
Друго сериозно предизвикателство е свър­
зано с празноти в капацитета – в повечето 
институции и участници в процесите, свързани 
с водния сектор, се наблюдава недостиг или 
липса на персонал, време, технически знания и 
експертиза. Институции с добър капацитет като 
например поделение „Язовири и каскади“ към 
НЕК – ЕАД, са изключение в общата картина 
за сектора. В страната липсват достатъчно 
компетентни специалисти, което е особено 
отчетливо на по-ниските нива на управление и 
териториално деление и застрашава успешното 
прилагане на реформите във водния сектор. 
По този начин диспропорцията в знанията, 
информацията, техническата експертиза и 
изпълнителския капацитет между нивата на 
управление създава пречки за интегрирано 
управление на водите. 
Липсата на капацитет се преплита и с 
проблемите в областта на политиката поради 
прекалената фрагментация на функциите за 
водите между различни институции. В страната 
на практика липсват стимули и/или санкции, 
които да доведат до засилване на хоризонтал­
ната координация между различните секторни 
политики. Описаните в анализа на капацитета 
институции са изключително много, призвани 
са да осъществяват различни политики, имат 
различна организационна структура и култура, 
заинтересованите страни от тяхната политика 
често имат различен профил, действат раз­
лични персонални интереси. При пропуски в 
координацията преобладават тесните сектор­
ни интереси и подходи, има съперничество 
(състезание) между водещи министерства за 
финансови ресурси в сектора и т.н. 
За да се преодолеят тези проблеми, са въз­
можни различни подходи, например:
– създаване на организационни и нормативни 
предпоставки за подобряване на координацията 
между отделните институции;
– преразпределение на функциите и кон­
центриране на основните функции в няколко 
ключови „играчи“ с отговорност при интегри­
раното управление на целия сектор;
– създаване на нови структури, които да 
променят съществуващата субординация в 
сектора и да динамизират процесите, свързани 
с подобряване на капацитета на институциите 
във водния сектор, с цел подобряване на ефек­
тивността на работа като цяло.
Представените по-горе подходи не са алтер­
нативни и е възможно използването им в 
различна степен за постигането на положи­
телни промени в сектора. В същото време е 
важно да се отбележи, че настъпването на 
съществена промяна в която и да е сфера в 
страната винаги се е осъществявало чрез съз­
даването на специализирани структури, които 
изпълняват ключова роля при реализация 
на „промяната“. Водният сектор се нуждае 
от изключително сериозно преформулиране 
на външната и вътрешната среда, което не 
може да се осъществи само с промени в сега 
съществуващите структури и нормативна база. 
Опитът в България показва, че важно усло­
вие за реализация на планирани промени е 
определянето на ясни центрове за вземане на 
решения, обикновено министерства, на които 
да се възложи отговорност за хоризонталната 
координация на въпросите, свързани с водите 
като ресурс, от една страна, и водностопан­
ската инфраструктура, от друга. На база на 
направените анализи и изискването за ин­
тегрирано управление на водите, подходящо 
за страната, е това да са: МОСВ за водния 
ресурс (както е и в момента) и МРРБ – за 
водностопанската инфраструктура.
Съществуват и други сериозни пречки, 
които изискват решения за преодоляването 
им. Такива са липсата на съответствие между 
административните граници, границите на ра­
йоните за басейново управление на водите и 
границите на операторите, предоставящи услуги 
в сектора, което създава сериозен проблем при 
планирането и управлението на процесите. 
Сериозна пречка е отсъствието на адекватна 
интегрирана информационна база в сектора, 
която да позволява вземането на информирани 
решения и/или наблюдението на процесите 
от гледна точка постигане на набелязаните 
резултати и повишаване на ефективността. 
По-активното информиране и включване на 
обществеността при вземането на решения 
е също необходимо. Тези проблеми изискват 
по-стриктна регламентация и създаването на 
организационни и нормативни предпоставки 
за тяхното решаване.
Всички тези съображения са взети предвид 
при разработването на алтернативни сценарии 
за развитие на водния сектор, описани в след­
ващия раздел.
6. АЛТЕРНАТИВИ
За постигане на набелязаните цели следва 
да се предприемат целенасочени действия 
(мерки), които са с различно съдържание, 
обхват и последователност във времето. За да 
се идентифицират конкретните мерки, бяха раз­
гледани конкретни алтернативи, които почиват 
на различни визии за развитието на водния 
сектор. Най-общо разглежданите алтернативи 
могат да се характеризират като: