Държавен вестник, бр. 33, 2016 г., стр. 27

БРОЙ  33	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  27  
на финансовите интереси на Европейските 
общности от 26 юли 1995 г.;
9. изпиране на имущество, придобито от 
престъпление;
10. подправяне на парични знаци, вклю-
чително евро;
11. компютърни престъпления и престъ-
пления, свързани с компютри;
12. престъпления против околната среда, 
включително незаконен трафик на застрашени 
животински видове и на застрашени расти-
телни видове и разновидности;
13. подпомагане на незаконно влизане и 
пребиваване;
14. убийство, тежка телесна повреда;
15. незаконна търговия с човешки органи 
и тъкани;
16. отвличане, противозаконно лишаване 
от свобода и вземане на заложници;
17. расизъм и ксенофобия;
18. организиран или въоръжен грабеж;
19. незаконен трафик на предмети на кул-
турата, включително антични предмети и 
произведения на изкуството;
20. измама;
21. рекет и изнудване;
22. подправяне и пиратство на изделия;
23. подправяне на административни доку-
менти и търговия с тях;
24. подправяне на платежни средства;
25. незаконен трафик на хормонални веще-
ства и други стимулатори на растежа;
26. незаконен трафик на ядрени или радио- 
активни материали;
27. трафик на противозаконно отнети пре-
возни средства;
28. изнасилване;
29. палеж;
30. престъпления под юрисдикцията на 
Международния наказателен съд;
31. незаконно отвличане на летателни 
средства или кораби;
32. саботаж.
(3) Съдът може да признае акта за налагане 
на мерки за процесуална принуда, постановен 
в друга държава – членка на Европейския 
съюз, когато лицето, за което е постановена 
мярката, пребивава продължително или по-
стоянно на територията на Република Бъл-
гария, при условие че то е изразило съгласие 
да се завърне на нейна територия, след като 
е било уведомено от издаващата държава за 
съответните мерки.
(4) Съдът може да признае акта и когато 
лицето, за което е постановена мярката, не 
пребивава продължително или постоянно 
на територията на Република България, но е 
поискало от компетентния орган на издава-
щата държава мярката да бъде изпълнена в 
Република България. В този случай е необхо-
димо съдът да уведоми компетентния орган 
на издаващата държава, че е съгласен да му 
бъде изпратен акта.
(5) В случаите по ал. 4 съдът се произнася 
еднолично в закрито съдебно заседание, като 
преценява наличието на едно или повече от 
следните условия:
1. лицето е български гражданин; 
2. съществува възможност за упражнява-
не на надзор върху мярката за процесуална 
принуда в Република България;
3. лицето е заявило, че ще пребивава на 
територията на Република България с цел 
извършването на определена работа;
4. лицето е член на семейство на постоян-
но пребиваващо в Република България лице;
5. лицето е заявило, че ще пребивава на 
територията на Република България с цел 
обучение за придобиване на професионална 
квалификация или на висше образование.
Производство по признаване
Чл. 7. (1) При получаване на акта за на-
лагане на мерки за процесуална принуда и 
на удостоверението по чл. 5, ал. 1 по поща, 
електронна поща, факс или по друг начин, 
позволяващ писмен запис и удостоверяване на 
автентичността, съдът образува производство 
по признаване и се произнася в 14-дневен 
срок. Когато срокът не може да се спази, 
съдът незабавно уведомява компетентния 
орган на издаващата държава, като посочва 
причините за забавянето и срока, необходим 
за постановяване на определението.
(2) Съдът разглежда делото еднолично в 
открито съдебно заседание със задължително 
участие на прокурор и с призоваване на лицето, 
за което е постановена мярката. Неявяването 
на лицето, когато е редовно призовано, не е 
пречка за разглеждане на делото.
(3) Съдът изслушва прокурора, лицето, 
за което е постановена мярката, и неговия 
защитник.
(4) Когато удостоверението по ал. 1 е не-
пълно, не съответства на акта за налагане 
на мерки за процесуална принуда или при 
наличие на основанията за отказ по чл. 9, 
ал. 1, т. 2 и 4, съдът провежда консултации с 
компетентния орган на издаващата държава и 
може да изиска от него допълнителна инфор-
мация, като определи срок за получаването є. 
Делото се отлага до изтичането на този срок.
(5) Съдът се произнася с определение, с 
което:
1. признава акта за налагане на мерки за 
процесуална принуда и определя мярка за 
процесуална принуда, която в най-голяма 
степен съответства на мярката, постановена 
в издаващата държава; мярката за процесу-
ална принуда, определена от съда, не може 
да бъде по-тежка от мярката, постановена в 
издаващата държава;