Държавен вестник, бр. 36, 2011 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  36
както и чл. 1, ал. 2 и 3, чл. 4, ал. 1, чл. 5, 
ал. 4, чл. 6, ал. 2, чл. 10, чл. 11, чл. 25, чл. 26, 
чл. 42, чл. 120 и чл. 138 от Конституцията и 
противоречащи на Всеобщата декларация за 
правата на човека, Международния пакт за 
граждански и политически права (МПГПП) и 
Конвенцията за защита на правата на човека 
и основните свободи (КЗПЧОС). Оспорва се 
уредбата, свързана с изискването лицето да 
е живяло в конкретно населено място опре­
делен период от време (т.нар. уседналост), 
отнасящо се за избирателите на членове на 
Европейския парламент (ЕП) от Република 
България и на местни избори (чл. 3, ал. 2, 3, 
4 и 5 ИК), както и свързаните с уседналост­
та допълнителни разпоредби. Оспорва се и 
уредбата на изискванията към кандидатите 
за евродепутати, общински съветници и 
кметове – лицето да е живяло определено 
време в държава – членка на Европейския 
съюз (ЕС), респ. в населеното място, както и 
изискването лицето да няма гражданство на 
държава, която не е членка на ЕС (чл. 4, ал. 3, 
4, 5 и 6 ИК). В искането се оспорват отделни 
правила за конституирането и правомощията 
на Централната избирателна комисия (ЦИК), 
предвидена за всички видове избори с мандат 
5 години, и се поддържа, че този орган ще е 
изцяло политизиран, което противоречи на 
Конституцията (чл. 23, ал. 2; чл. 25, ал. 1, т. 
6; чл. 26, ал. 1, т. 3 и 27 и ал. 8). Противно на 
Конституцията е според искането, че част от 
актовете на тази комисия, в т.ч. методиката, 
която ЦИК приема за определяне резулта­
тите от отделните видове избори и която не 
е част от самия Изборен кодекс, въобще не 
подлежат на съдебен контрол, което проти­
воречи на чл. 120, ал. 2 от Конституцията 
и на посочените международни договори. 
Оспорват се правилата за гласуване извън 
страната като нарушаващи конституционния 
принцип за равно избирателно право, както 
и посочените международни договори (чл. 44, 
ал. 2; чл. 74, ал. 4, т. 1 и 2; чл. 166, ал. 5 и 6 
ИК). Предмет на оспорване е и изискването 
към кандидатите на президентските избори 
и на изборите за ЕП да внесат безлихвен 
депозит 10 000 лв. по сметка в Българската 
народна банка (чл. 78 и чл. 79 ИК) в иска­
нето това законово положение се възприема 
като имуществен ценз, който противоречи на 
конституционните принципи за равенството 
в изборния процес, равенството пред закона 
и политическия плурализъм. Вносителите 
на искането поддържат, че съдържащото се 
в кодекса правило, че законността на избо­
рите за членове на Европейския парламент 
от Република България може да се оспорва 
пред Конституционния съд (чл. 264, ал. 1 ИК) 
противоречи на чл. 149, ал. 2 от Конститу­
цията за това, че със закон не могат да се 
дават правомощия на Конституционния съд. 
ПРЕЗИДЕНТ 
НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 93
На основание чл. 100, ал. 2 от Конституцията 
на Република България и чл. 19, т. 4 и чл. 146, 
т. 1 от Закона за отбраната и въоръжените сили 
на Република България
П О С ТА Н О В Я В А М :
Удостоявам бригаден генерал Людмил 
Лалев Ангелов с висше офицерско звание 
„генерал-майор“.
Изпълнението на указа възлагам на минис­
търа на отбраната.
Издаден в София на 3 май 2011 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Министър-председател: Бойко Борисов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Маргарита Попова
5626
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 4
от 4 май 2011 г.
по конституционно дело № 4 от 2011 г.
Конституционният съд в състав: председа­
тел: Евгени Танчев, членове: Емилия Друмева, 
Владислав Славов, Димитър Токушев, Благо­
вест Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, 
Георги Петканов, Ванюшка Ангушева, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, при 
участието на секретар-протоколиста Гергана 
Иванова разгледа в закрито заседание на 
12  април, 21 април и 4 май 2011 г. консти­
туционно дело № 4 от 2011 г., докладвано от 
съдията Емилия Друмева.
Конституционният съд е сезиран от пет­
десет и трима народни представители от 41-
ото Народно събрание на основание чл. 150, 
ал. 1 от Конституцията. Делото е образувано 
на 11.02.2011 г. Производството е по чл. 149, 
ал. 1, т. 2 и 4 от Конституцията; иска се 
установяване противоконституционност на 
разпоредби от Изборния кодекс (ИК, ДВ, 
бр. 9 от 2011 г.), както и несъответствието им 
с общопризнатите норми на международното 
право и с международни договори, по които 
Република България е страна. Оспорени са 
чл. 1; чл. 3, ал. 2, 3, 4 и 5; чл. 4, ал. 3, 4, 5 
и 6; чл. 23, ал. 2; чл. 25, ал. 1, т. 6; чл. 26, 
ал. 1, т. 3 и 27 и ал. 8; чл. 44, ал. 2; чл. 74, 
ал. 4, т. 1 и 2; чл. 78; чл. 79; чл. 166, ал. 5 и 
6; чл. 264, ал. 1; § 1; § 11; § 16; § 18 и § 19 ИК 
като разпоредби, нарушаващи конституцион­
ните принципи на демократизма и правовата 
държава (преамбюла на Конституцията),