Държавен вестник, бр. 111, 2001 г., стр. 42

С Т Р .  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  111
2. Ако едната договаряща държава включи в
дохода на местно лице на тази държава—и съ-
ответно обложи с данък—доход, за който мес-
тно лице на другата договаряща държава е било
обложено с данък в тази друга държава и така
включеният доход е доход, който би възникнал
за първото посочено лице, ако приетите между
двете лица условия биха били такива, каквито
биха били приети между независими лица, то-
гава тази друга държава следва да направи съ-
ответното уточнение на начисления от нея да-
нък върху този доход. При извършването на
такова уточнение следва съответно да се имат
предвид и другите разпоредби на тази спогодба
и компетентните органи на договарящите се
държави да се консултират при необходимост.
3. Едната договаряща държава няма да про-
меня дохода на лице при условията, посочени в
ал. 1 и 2, след изтичането на сроковете, предви-
дени в нейното национално законодателство, но
във всички случаи след пет години от края на
годината, през която доходът, който би бил обект
на такава промяна, е възникнал за лицето, пора-
ди наличието на условията, посочени в ал. 1.
4. Разпоредбите на ал. 2 и 3 няма да се при-
лагат при измама, умишлен пропуск или не-
брежност.
Член 10
Дивиденти
1. Дивидентите, платени от дружество, кое-
то е местно лице на едната договаряща държа-
ва, на местно лице на другата договаряща дър-
жава,могат да се облагат с данък в тази друга
държава.
2. Такива дивиденти обаче могат също да се
облагат с данък и в договарящата държава, на
която дружеството, изплащащо дивидентите, е
местно лице и съобразно законодателството на
тази държава, но ако получателят е и притежа-
тел на дивидентите, така наложеният данък
няма да надвишава:
а) с изключение на случаите, когато диви-
дентите са платени от инвестиционно дружест-
во, което е местно лице на Канада, но се прите-
жава от лица, които не са местни лица на Кана-
да—10 на сто от брутната сума на дивидентите,
ако действителният притежател е дружество,
което контролира пряко или непряко най-мал-
ко 10 на сто от акциите с право на глас в дружес-
твото, което изплаща дивидентите;
б) 15 на сто от брутната сума на дивидентите
във всички останали случаи.
Разпоредбите на тази алинея няма да зася-
гат данъчното облагане на печалбите на дру-
жеството, от които са изплатени дивидентите.
3. Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от акции или други пра-
ва, които не са вземания за дълг, даващи право
на участие в печалбите, а също и доход, който
е обект на същото данъчно третиране като до-
ходите от акции, в съответствие със законода-
телството на държавата, на която е местно лице
дружеството, извършващо разпределението.
4. Разпоредбите на ал. 2 няма да се прилагат,
ако притежателят на дивидентите като местно
лице на едната договаряща държава извършва
стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, на която е местно лице дружеството, из-
плащащо дивидентите, чрез място на стопанс-
ка дейност, разположено там, или упражнява в
тази друга държава независими професионал-
ни услуги чрез определена база, разположена
там, и участието, за което се изплащат диви-
дентите, е действително свързано с такова мяс-
то на стопанска дейност или определена база. В
такъв случай се прилагат съответно разпоред-
бите на чл. 7 или 14.
5. Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да налага никакъв да-
нък върху дивидентите, платени от дружество-
то, освен доколкото тези дивиденти са платени
на местно лице на другата държава или докол-
кото участието, за което са платени дивиденти-
те, е действително свързано с място на стопан-
ска дейност или определена база, намиращи се
в тази друга държава, нито да облага неразпре-
делените печалби на дружеството с данък вър-
ху неразпределените печалби, дори ако изпла-
тените дивиденти или неразпределените печал-
би се състоят изцяло или частично от печалби
или доходи, възникнали в тази друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат в тази
друга държава.
2. Тези лихви обаче могат също да се облагат
и в договарящата държава, в която възникват,
и съобразно законодателството на тази държа-
ва, но ако получателят е и притежател на лих-
вите, така наложеният данък няма да надвиша-
ва 10 на сто от брутната сума на лихвите.
3. Независимо от разпоредбата на ал. 2:
а) лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени във връзка с държавни обли-
гации или друго подобно задължение на прави-
телството на тази договаряща държава, на ней-
но политическо подразделение или на орган на
местната власт, се облагат с данък само в друга-
та договаряща държава, ако притежателят на
лихвите е местно лице на тази друга държава;
б) лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени на правителството или на
централната банка на другата договаряща дър-
жава, доколкото централната банка изцяло е
собственост на тази друга държава, се облагат
с данък само в тази друга държава;