Държавен вестник, бр. 48, 2006 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  48
§ 7. В чл. 68 се правят следните изменения и
допълнения:
1. Създава се нова ал. 2:
“(2) Работниците и служителите по срочен
трудов договор по ал. 1 имат същите права и
задължения, каквито имат работниците и слу-
жителите по трудов договор за неопределено
време. Те не могат да бъдат поставяни в по-не-
благоприятно положение само поради срочния
характер на трудовото им правоотношение в
сравнение с работниците и служителите по тру-
дов договор за неопределено време, които из-
пълняват същата или сходна работа в предпри-
ятието, освен ако законът поставя ползването
на някои права в зависимост от притежаваната
квалификация или придобитите умения. Когато
на същата или на сходна работа няма заети ра-
ботници и служители, работниците и служите-
лите по срочен трудов договор не могат да бъдат
поставяни в по-неблагоприятно положение от
останалите работници и служители, които рабо-
тят на трудов договор за неопределено време.”
2. Досегашните ал. 2 и 3 стават съответно
ал. 3 и 4.
3. Досегашната ал. 4 става ал. 5 и в нея думи-
те “ал. 2 и 3” се заменят с “ал. 3 и 4”.
4. Създават се ал. 6 и 7:
“(6) Работодателят предоставя на подходя-
що място в предприятието своевременна пис-
мена информация на работниците и служите-
лите по срочни трудови договори за свободните
работни места и длъжности, които могат да се
заемат по трудов договор за неопределено вре-
ме, с цел да им осигури възможност за постоян-
на работа. Такава информация той предоставя
и на представителите на синдикалните органи-
зации, както и на представителите на работни-
ците и служителите по чл. 7, ал. 2.
(7) При възможност работодателят пред-
приема мерки за улесняване на достъпа на ра-
ботниците и служителите на срочни трудови
договори до професионално обучение с цел да
се подобрят техните умения и възможности за
израстване в кариерата и за преминаването им
на друга работа.”
§ 8. Член 112 се изменя така:
“Забрана за полагане на допълнителен труд
Чл. 112. Забранява се полагането на допълни-
телен труд от работници или служители, които:
1. работят при специфични условия и риско-
вете за живота и здравето им не могат да бъдат
отстранени или намалени, независимо от пред-
приетите мерки—за работа при същите или
други специфични условия;
2. са определени в закон или в акт на Минис-
терския съвет.”
§ 9. Член 113 се изменя така:
“Работно време по трудов договор за
допълнителен труд
Чл. 113. (1) Максималната продължителност
на работното време по трудов договор за до-
пълнителен труд заедно с продължителността
на работното време по основното трудово пра-
воотношение при подневно изчисляване не може
да бъде повече от:
1. 40 часа седмично—за ненавършилите 18-
годишна възраст работници и служители;
2. 48 часа седмично—за другите работници
и служители.
(2) При изричното им писмено съгласие ра-
ботниците и служителите по ал. 1, т. 2 могат да
работят и повече от 48 часа.
(3) Работникът или служителят по чл. 110 и
111 дава писменото си съгласие за работа повече
от 48 часа седмично на работодателя, при кого-
то работи. В случай че работникът или служите-
лят не даде съгласие, той не може да бъде задъл-
жен да работи повече от 48 часа седмично, като
отказът му не може да доведе до настъпване на
неблагоприятни последици за него.
(4) Писменото съгласие на работника или
служителя по чл. 111 за работа повече от 48 часа
седмично се дава на работодателя—страна по
трудовия договор за допълнителен труд.
(5) В случаите по ал. 3 и 4 продължителността
на работното време се изчислява за период не
по-дълъг от 4 месеца.
(6) Във всички случаи на полагане на допъл-
нителен труд общата продължителност на ра-
ботното време не може да нарушава непрекъс-
натата минимална междудневна и седмична
почивка, установена с този кодекс.
(7) Работодателите водят документация за
всеки работник или служител, който работи
повече от 48 часа седмично. Документацията
се държи на разположение на Изпълнителна
агенция “Главна инспекция по труда”, която от
съображения, свързани с безопасността и/или
здравето на работниците и служителите, може
да забранява или ограничава възможността за
превишаване на седмичната продължителност
на работното време.
(8) При поискване работодателите предос-
тавят на Изпълнителна агенция “Главна инс-
пекция по труда” информация за случаите, в
които работниците и служителите са дали съг-
ласие да работят повече от 48 часа седмично.”
§ 10. Член 123 се изменя така:
“Запазване на трудовото правоотношение при
промяна на работодателя
Чл. 123. (1) Трудовото правоотношение с
работника или служителя не се прекратява при
промяна на работодателя в резултат на:
1. сливане на предприятия;
2. вливане на едно предприятие в друго;
3. разпределяне на дейността на едно пред-
приятие между две или повече предприятия;
4. преминаване на обособена част от едно
предприятие към друго;
5. промяна на правноорганизационната фор-
ма на предприятието;
6. смяна на собственика на предприятието
или на обособена част от него;