Държавен вестник, бр. 63, 2007 г., стр. 33

Б Р О Й  63
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
1.8. “Страна източник” означава страната,
включително всички други публичноправни или
частноправни субекти, подчинени на национал-
ните закони и подзаконови актове, от които
произхожда класифицираната информация и
които предават класифицирана информация на
другата страна.
1.9. “Страна получател” означава страната,
включително всички други публичноправни или
частноправни субекти, подчинени на национал-
ните закони и подзаконови актове, на които е
предоставена класифицираната информация.
1.10. “Страна домакин” означава страната,
на чиято територия се осъществява посещение.
1.11. “Трета страна” означава държава, меж-
дународна организация или физическо или
юридическо лице, което не е страна по това
споразумение.
1.12. “Необходимост да се знае” означава
необходимостта да се получи достъп до класи-
фицирана информация във връзка със служеб-
ни задължения и за изпълнение на конкретна
задача.
Член 2
Обхват на споразумението
Това споразумение регламентира взаимна-
та защита, приложима при всеки обмен или
създаване на класифицирана информация меж-
ду страните или между други публичноправни
или частноправни субекти, подчинени на тех-
ните закони и национални подзаконови нор-
мативни актове.
Член 3
Национални органи по сигурността
3.1. Националният орган по сигурността във
всяка от страните е:
За Република България:
Държавна комисия по сигурността на инфор-
мацията
ул. Ангел Кънчев № 1
София 1040
За Френската република:
Генерален секретариат на националната
отбрана
бул. Латур-Мобур № 51
75700 Париж 07 СП
3.2. Страните се информират взаимно по
дипломатически път за своите компетентни
органи по сигурността, както и за всякакви евен-
туални промени, отнасящи се до техния НОС.
Член 4
Взаимна защита на класифицираната
информация
4.1. В съответствие със своите национални
закони и подзаконови актове страните пред-
приемат съответните мерки за защита на кла-
сифицираната информация, която е създадена,
обменена или предоставена в съответствие с
разпоредбите на това споразумение, и дават на
посочената информация ниво на защита, екви-
валентно на нивото, което е дадено на тяхната
собствена национална класифицирана инфор-
мация, както е посочено в член 5.
4.2. Достъп до класифицирана информация
се дава само на гражданите на страните, които
са получили разрешение за достъп до съответ-
ното ниво и чиито функции изискват такъв
достъп при спазване на принципа “Необходи-
мост да се знае”.
4.3. В случай на издаване на разрешение за
достъп на гражданин на една от страните, кой-
то е пребивавал или все още пребивава на те-
риторията на другата страна, националните
органи по сигурността си сътрудничат в съот-
ветствие с националните закони и подзаконо-
ви актове.
4.4. Националните органи по сигурността
или компетентните органи по сигурността се
информират взаимно за промените, отнасящи
се до разрешенията за достъп/удостоверения-
та за сигурност, издадени в рамките на това
споразумение, в частност—в случаите на тях-
ното отнемане или понижаване на нивото, до
което дават достъп.
4.5. В случай че НОС или компетентните
органи по сигурността на една от страните счи-
та, че регистрираното на нейна територия
юридическо лице е собственост на трета страна
или е под влиянието на трета страна, чиито цели
са несъвместими с нейните, това юридическо
лице няма да получи удостоверение за сигур-
ност. НОС или компетентните органи по сигур-
ността на страната, подала искане до другата
страна за издаване на удостоверение за сигур-
ност, ще бъдат съответно уведомени в най-крат-
ки срокове.
4.6. Страната получател не може да понижа-
ва нивото на класификация или да декласифи-
цира класифицирана информация, предоставе-
на от страната източник, без нейното предва-
рително писмено съгласие.
4.7. Страните се уверяват, в частност—чрез
посещения за извършване на инспекции и про-
верки, в изпълнението на всички изисквания,
произтичащи от националните закони и подза-
конови актове и отнасящи се до сигурността на
агенциите, офисите и обектите под тяхната
юрисдикция, в които се съхранява създадената,
обменена или предоставена класифицирана
информация.
4.8. При получаване на класифицирана ин-
формация, произхождаща от другата страна,
страната получател я маркира със своя съотве-
тен национален гриф за сигурност в съответст-
вие с еквивалентите, определени в член 5.
4.9. Националните органи по сигурността или
компетентните органи по сигурността  свое-
временно се информират взаимно за всякакви
промени, които биха могли да повлияят върху