Държавен вестник, бр. 86, 2005 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  86
Запознаване с материалите
Чл. 228. (1) Разследващият орган определя
срок за проучване на материалите в зависимост
от фактическата и правната сложност на дело-
то, от неговия обем и от други обстоятелства,
които могат да имат значение за времетраене-
то на проучването.
(2) Когато някое от явилите се лица не е в
състояние да проучи материалите, разследва-
щият орган е длъжен да му ги разясни, а при
нужда да му ги прочете.
(3) Когато някой откаже да проучи мате-
риалите, отказът и причините за това се отбе-
лязват в протокола за предявяване на раз-
следването.
Искания, бележки и възражения
Чл. 229. (1) След като проучат материалите,
съответните лица могат да правят искания,
бележки и възражения.
(2) Писмените искания, бележки и възраже-
ния се прилагат към делото, а устните се вписват
в протокола за предявяване на разследването.
(3) По исканията, бележките и възраженията
по ал. 2 се произнася наблюдаващият прокурор.
Допълнителни действия по разследването
Чл. 230. (1) При извършване на допълни-
телни действия по разследването могат да при-
състват и лицата, по искане на които те са
предприети.
(2) След извършване на допълнителните
действия разследващият орган повторно пре-
дявява разследването.
Заключение на разследващия орган
Чл. 231. След окончателното приключване
на разследването разследващият орган съставя
заключение.
Обвинително заключение
Чл. 232. (1) Разследващият орган съставя
обвинително заключение, когато установи, че
извършеното престъпление и участието на об-
виняемия в него е доказано по несъмнен начин.
(2) В обстоятелствената част на обвинител-
ното заключение се посочват накратко: извър-
шеното от обвиняемия престъпление; времето,
мястото и начинът на извършването му; пост-
радалото лице и размерът на вредите; данните
за личността на обвиняемия; доказателствата,
от които се установяват посочените обстоятел-
ства, и правната квалификация на деянието.
(3) В заключителната част на обвинително-
то заключение се посочват: прокуратурата, на
която се изпраща делото, датата и мястото на
съставянето на заключението и името и длъж-
ността на съставителя.
(4) Към обвинителното заключение се при-
лагат: списък на лицата, които трябва да бъ-
дат призовани в съдебното заседание; справ-
ка за взетата мярка за неотклонение, в която
се посочва датата на задържането на обвиня-
емия, ако мярката е задържане под стража
или домашен арест; справка за документите и
веществените доказателствени материали;
справка за направените разноски и справка за
взетите мерки за обезпечение, както и справ-
ка за настаняването на децата в случаите по
чл. 63, ал. 8.
Заключение за прекратяване или спиране на
 наказателното производство
Чл. 233. (1) Когато установи, че са налице
основанията за това, разследващият орган със-
тавя заключение за прекратяване или спиране
на наказателното производство.
(2) В заключението по ал. 1 се посочват:
престъплението, за което лицето е привлечено
като обвиняем; основанията, поради които на-
казателното производство трябва да се прекра-
ти или спре; датата и мястото на съставянето
на заключението и името и длъжността на със-
тавителя.
Срок за извършване на разследването. Срок за
мерките за процесуална принуда
Чл. 234. (1) Разследването се извършва и
делото се изпраща на прокурора най-късно в
двумесечен срок от деня на образуването му.
(2) Прокурорът може да определи по-кра-
тък срок. Ако този срок се окаже недостатъчен,
той може да го продължи до изтичане на срока
по ал. 1.
(3) По искане на прокурора, когато делото
представлява фактическа и правна сложност,
прокурор от по-горестоящата прокуратура може
да удължи срока по ал. 1 с не повече от четири
месеца. В изключителни случаи този срок може
да бъде удължаван от главния прокурор.
(4) Искането за удължаване на срока се из-
праща не по-късно от петнадесет дни преди
изтичане на сроковете по ал. 1 и 2. В него се
посочват причините, поради които разследва-
нето не може да приключи в срок, извършените
действия по разследването, както и тези, които
трябва да бъдат извършени.
(5) Прокурорът от по-горестоящата проку-
ратура, съответно главният прокурор, може да
определи по-кратък срок от поискания. В този
случай продължаването се извършва по реда на
ал. 2 и 3.
(6) Прокурорът, който удължава срока за
извършване на разследването, се произнася и
по мерките за процесуална принуда.
(7) Действия по разследването, извършени
извън сроковете по ал. 1—3, не пораждат прав-
ни последици, а събраните доказателства не
могат да се ползват пред съда при постановява-
не на присъдата.
(8) Взетите по отношение на обвиняемия
мерки за процесуална принуда се отменят от
прокурора след изтичане на повече от две годи-
ни от привличането в случаите на тежко прес-
тъпление и повече от една година—в останали-
те случаи.