Държавен вестник, бр. 91, 2006 г., стр. 45

Б Р О Й  91
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
чай, че има грешка или небрежност от стра-
на на пощенските администрации или на пре-
возвача при обработката на пратките след
приемането им.
Член 24
Изплащане на обезщетение
1. С уговорката за запазване на правото за
предявяване на иск срещу отговорната адми-
нистрация задължението за изплащане на обез-
щетение и за възстановяване на цените и нало-
зите се пада в зависимост от случая на адми-
нистрацията на местопроизхождението или на
администрацията на местоназначението.
2. Подателят има право да се откаже от пра-
вата си на обезщетение в полза на получателя.
И обратно, получателят има право да се откаже
от правата си на обезщетение в полза на пода-
теля. Подателят и получателят могат да упъл-
номощят трето лице да получи обезщетението,
ако вътрешното законодателство го позволява.
Член 25
Възможно възстановяване на обезщетението
от подателя или от получателя
1. Ако след изплащане на обезщетение пре-
поръчана пратка, колет, пратка с обявена стой-
ност или част от съдържанието на пратката,
която преди е била смятана за загубена, бъде
намерена, подателят или получателят в зависи-
мост от случая се уведомява, че пратка се дър-
жи на негово разположение в продължение на
три месеца срещу възстановяване на стойност-
та на платеното обезщетение. Същевременно
те се запитват на кого да бъде препратена прат-
ката. В случай на отказ или на липса на отговор
в определен срок същите действия се предпри-
емат по отношение на получателя или подате-
ля в зависимост от случая, давайки му същия
срок за отговор.
2. В случай че подателят и получателят от-
кажат да приемат доставянето на пратката или
не отговорят в рамките на определения в пара-
граф 1 срок, пратката става собственост на ад-
министрацията или на администрациите, кои-
то са понесли щетите.
3. В случай на по-късно откриване на пратка
с обявена стойност, на която съдържанието е
признато, че е с по-ниска стойност от изплате-
ното обезщетение, подателят или получателят
(в зависимост от случая) е длъжен да възстано-
ви стойността на това обезщетение срещу връч-
ване на пратката независимо от последствията,
произтичащи от злоумишленото обявяване на
стойността.
Член 26
Реципрочност, прилагана към резервите,
отнасящи се до отговорността
1. Освен разпоредбите, описани подробно в
член 22 и 25, всяка страна членка, която си за-
пазва правото да не изплаща обезщетения, ко-
гато е отговорна, няма право да получава обез-
щетения от този вид от друга страна членка,
която приема да поема своята отговорност
съгласно разпоредбите на цитираните по-горе
членове.
Г л а в а  I I I
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА
ПИСМОВНИТЕ ПРАТКИ
Член 27
Подаване на писмовни пратки
в чужбина
1. Никоя страна членка не е длъжна да от-
правя, нито да доставя на получателите пис-
мовни пратки, които податели, живеещи на
нейна територия, подават или нареждат да се
подадат в чужбина, с цел да се възползват от
по-изгодните ценови условия, прилагани там.
2. Предвидените в параграф 1 разпоредби се
прилагат еднакво както за писмовните пратки,
изготвени в страната, в която живее подателят,
и пренесени след това през граница, така и за
писмовни пратки, изготвени в чужбина.
3. Администрацията на местоназначението
има право да изиска от подателя, а ако той
липсва, от администрацията на подаването да
заплати вътрешните цени. В случай че нито
подателят, нито администрацията на подаване-
то не приемат да заплатят тези цени в опреде-
ления от администрацията на местоназначени-
ето срок, последната може или да върне прат-
ката в подаващата администрация, като има
право на възстановяване на разходите по връ-
щането, или да ги третира съгласно вътрешно-
то си законодателство.
4. Никоя страна членка не е длъжна да от-
правя, нито да доставя на получателите пис-
мовните пратки, които податели са подали или
нареждат да бъдат подадени в голямо количе-
ство в страна, различна от тази, където те жи-
веят, ако сумата за крайните такси, които тряб-
ва да се вземат, се окаже по-ниска от стойност-
та, която би била взета, ако пратките бяха по-
дадени в страната, където живеят подателите.
Администрациите на местоназначение имат
право да изискват от подаващата администра-
ция възнаграждение в съответствие с направе-
ните разходи, което не може да надвишава най-
високата стойност на следните две формули:
или 80 % от вътрешната тарифа за равностойни
пратки, или 0,14 DTS за пратка плюс 1 DTS за
килограм. Ако подаващата администрация не
приеме да заплати исканата сума в определе-
ния от администрацията на местоназначение-
то срок, последната може или да върне пратки-
те на подаващата администрация право да є
бъдат възстановени разходите по връщането,
или да ги третира съгласно вътрешното си за-
конодателство.