Държавен вестник, бр. 79, 2005 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  79
В случай че лицето не е упражнило правото
си за получаване на месечна социална помощ
по реда на правилника за прилагане на Зако-
на за социално подпомагане, то представя пред
НБПП удостоверение, издадено от директора
на дирекция “Социално подпомагане”, че от-
говаря на условията за получаване на месеч-
ни социални помощи.
Чл. 23. (1) Системата за правна помощ по
чл. 21, т. 3 обхваща случаите, при които по си-
лата на закон задължително се предвижда ад-
вокатска защита или представителство.
(2) Системата за правна помощ обхваща и
случаите, когато заподозреният, обвиняемият,
уличеният, подсъдимият или страната по нака-
зателно, гражданско или aдминистративно дело
не разполага със средства за заплащане на ад-
вокат, желае да има такъв и интересите на пра-
восъдието изискват това.
(3) По наказателни дела преценката, че за-
подозреният, обвиняемият, уличеният или под-
съдимият няма средства за заплащане на адво-
катско възнаграждение, се извършва от органа,
който ръководи процесуалните действия, въз
основа на установеното имуществено състоя-
ние на лицето по конкретното дело.
(4) По граждански и административни дела
правна помощ се предоставя в случаите, когато
въз основа на представени доказателства от
съответните компетентни органи съдът преце-
ни, че страната няма средства за заплащане на
адвокатско възнаграждение. Преценката си за
това съдът формира, като вземе предвид:
1. доходите на лицето или семейството;
2. имущественото състояние, удостоверено с
декларация;
3. семейното положение;
4. здравословното състояние;
5. трудовата заетост;
6. възрастта и
7. други констатирани обстоятелства.
Чл. 24. Правна помощ по чл. 21, т. 1, 2 и 3 не
се предоставя:
1. когато предоставянето на правна помощ
не е оправдано от гледна точка на ползата, коя-
то тя би донесла на лицето, кандидатстващо за
правна помощ;
2. когато претенцията е очевидно неоснова-
телна, необоснована или недопустима;
3. в случаите на търговски дела и данъчни
дела по Данъчния процесуален кодекс.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ДОСТЪП ДО СИСТЕМАТА ЗА ПРАВНА
ПОМОЩ
Чл. 25. (1) В случаите по чл. 21, т. 3 и 4 реше-
нието за предоставяне на правна помощ се взе-
ма от органа, който ръководи процесуалните
действия, по молба на заинтересованото лице
или по силата на закона. Отказът за предоста-
вяне на правна помощ се мотивира.
(2) В случаите по чл. 21, т. 1 и 2 решението за
предоставяне на правна помощ се взема от пред-
седателя на НБПП в 14-дневен срок след пред-
ставяне на заповедта, съдебното решение или
удостоверението по чл. 22, ал. 3. Отказът се
обжалва по реда на Закона за административ-
ното производство.
(3) Актът за предоставяне на правна помощ
се издава в писмена форма и съдържа:
1. наименование на акта;
2. наименование на органа, който го издава;
3. фактически и правни основания за издава-
нето на акта;
4. лицето, на което се предоставя правна
помощ;
5. вида на правната помощ, а в случаите по
чл. 21, т. 3—и делото, по което тя се предоставя;
6. начин на обжалване на акта;
7. дата на издаване, длъжност и подпис на
лицето, издало акта.
(4) Актът за предоставяне на правна помощ
се изпраща незабавно на съответния адвокат-
ски съвет за определяне на адвокат от Нацио-
налния регистър за правна помощ.
(5) При възможност адвокатският съвет
определя адвокат, посочен от лицето, на което
се предоставя правна помощ.
Чл. 26. (1) Адвокатският съвет уведомява ор-
гана по чл. 25, ал. 1 или 2 за определения адвокат.
(2) Органът по чл. 25, ал. 1 или 2 назначава
определения адвокат за повереник, защитник
или особен представител за всички съдебни ин-
станции, освен ако има възражение за това.
(3) Назначеният адвокат може да преупъл-
номощи друг адвокат от Националния регис-
тър за правна помощ.
(4) В изключителни случаи, когато не може
да се осигури квалифицирана адвокатска помощ
по съответно дело, aдвокатският съвет може да
определи адвокат от друг съдебен район със
съгласие на адвоката.
(5) Назначеният повереник, защитник или
особен представител може да бъде заменен по
искане на органа по чл. 25, ал. 1 или 2 по реда,
по който е назначен.
Чл. 27. (1) Лицето, на което е предоставена
правна помощ, е длъжно да уведоми незабавно
органа по чл. 25, ал. 1 или 2 за промени в обсто-
ятелствата, на които се основава предоставяне-
то на помощта.
(2) Органът, взел решението за предоставя-
не на правна помощ, може да я прекрати от
момента на настъпване на промяната. Препис
от акта се изпраща незабавно на НБПП.
(3) В случай че лицето не уведоми своевре-
менно за промяната в обстоятелствата по ал. 1,
въз основа на решение по чл. 8, т. 10 то възста-
новява на НБПП направените разноски от мо-
мента на промяната. Вземането се събира по
реда на Данъчния процесуален кодекс.