Държавен вестник, бр. 43, 2008 г., стр. 47

Б Р О Й  43
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
ването, а при отказ—от един свидетел, името и
точният адрес на който се отбелязват.”
§ 19. Член 131 се изменя така:
“Задължителни предписания
Чл. 131. (1) За предотвратяване и преуста-
новяване на нарушенията, свързани със зако-
нодателството за държавния служител, както
и за предотвратяване и отстраняване на вред-
ните последици от тях инспекторите дават за-
дължителни предписания на органа по назна-
чаването.
 (2) Задължителните предписания се дават в
протокола по чл. 128, ал. 2, като се определят
действията, които органът по назначаването
трябва да предприеме, както и срокът за тяхно-
то изпълнение.
 (3) Задължителните предписания могат да
се обжалват по реда на  Административнопро-
цесуалния кодекс, като обжалването не спира
изпълнението.”
§ 20. В чл. 132 думите “държавните инспек-
тори” се заменят с “инспекторите”.
§ 21. В чл. 133 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Заглавието се изменя така: “Администра-
тивнонаказателна отговорност”.
2. В ал. 1 след думата “предписание” се доба-
вя “по чл. 131”, а думите “250 до 2000” се заме-
нят с “500 до 1500”.
§ 22. В чл. 134 ал. 1 се изменя така:
“(1) Актовете за установяване на админис-
тративните нарушения се съставят от инспек-
торите.”
Заключителни разпоредби
§ 23. В Закона за митниците (обн., ДВ, бр. 15
от 1998 г.; изм., бр. 89 и 153 от 1998 г., бр. 30 и 83
от 1999 г., бр. 63 от 2000 г., бр. 110 от 2001 г., бр.
76 от 2002 г., бр. 37 и 95 от 2003 г., бр. 38 от
2004 г., бр. 45, 86, 91 и 105  от 2005 г., бр. 30 и 105
от 2006 г., бр. 59 от 2007 г. и бр. 28 от 2008 г.) в
чл. 10, ал. 1 думите “дееспособен български
гражданин, който не е осъждан” се заменят с
“дееспособно лице, което не е осъждано”, а
думата “лишен” се заменя с “лишено”.
§ 24. В Кодекса на труда (обн., ДВ, бр. 26 и 27
от 1986 г.; изм., бр. 6 от 1988 г., бр. 21, 30 и 94 от
1990 г., бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., бр. 23, 26, 88 и
100 от 1992 г., бр. 69 от 1995 г.—Решение № 12
на Конституционния съд от 1995 г.; изм., бр. 87
от 1995 г., бр. 2, 12 и 28 от 1996 г., бр. 124 от
1997 г., бр. 22 от 1998 г., бр. 52 от 1998 г.—Реше-
ние № 11 на Конституционния съд от 1998 г.;
изм., бр. 56, 83, 108 и 133 от 1998 г., бр. 51, 67 и
110 от 1999 г., бр. 25 от 2001 г., бр. 1, 105 и 120 от
2002 г., бр. 18, 86 и 95 от 2003 г., бр. 52 от 2004 г.,
бр. 19, 27, 46, 76, 83 и 105 от 2005 г., бр. 24, 30, 48,
57, 68, 75, 102 и 105 от 2006 г., бр. 40, 46, 59 и 104
от 2007 г.) се правят следните изменения и до-
пълнения:
1. Създава се чл. 120а:
“Изпълняване на длъжност в институция на
Европейския съюз
Чл. 120а. (1) Работник или служител може
да бъде изпратен да изпълнява длъжност в ин-
ституция на Европейския съюз за срок до 4 го-
дини.
(2) За срока на изпълнението на длъжност в
институция на Европейския съюз работникът
или служителят запазва трудовото си правоот-
ношение и продължава да получава от работо-
дателя до една втора от брутното си трудово
възнаграждение, но не по-малко от минимал-
ната работна заплата за страната.
(3) При изпълнение на задълженията си ра-
ботникът или служителят се ръководи единстве-
но от интересите на институцията, в която е из-
пратен, и не извършва действия за работодателя.
(4) След изтичането на срока за изпълнение
на длъжност в институция на Европейския съюз,
както и в случаите на предсрочно прекратяване
работникът или служителят заема предишната
си длъжност в срок до 15 дни, а когато тя е
съкратена— друга равностойна длъжност.
(5) Условията и редът за изпращане на ра-
ботници и служители да изпълняват длъжнос-
ти в институция на Европейския съюз се опре-
делят с наредба на Министерския съвет.”
2. В чл. 160:
а) създава се нова ал. 2:
“(2) Работодателят е длъжен да разреши
еднократно ползването на неплатен отпуск до
една година на работник или служител, който е
в правоотношение с институция на Европейския
съюз, извън случаите по чл. 120а, с Организа-
цията на обединените нации, с Организацията
за сигурност и сътрудничество в Европа, с Ор-
ганизацията на Северноатлантическия договор
или с други международни правителствени ор-
ганизации.”
б) досегашната ал. 2 става ал. 3.
§ 25. В Закона за администрацията (обн., ДВ,
бр. 130 от 1998 г., бр. 8 от 1999 г.—Решение № 2
на Конституционния съд от 1999 г.; изм., бр. 67
от 1999 г., бр. 64 и 81 от 2000 г., бр. 99 от 2001 г.;
попр., бр. 101 от 2001 г.; изм., бр. 95 от 2003 г., бр.
19 от 2005 г., бр. 24, 30, 69 и 102 от 2006 г., бр. 46
и 78 от 2007 г. ) се правят следните допълнения:
1. В чл. 5а, ал. 1 накрая се добавя “съответно
от секретаря на общината”.
2. В чл. 8, ал. 1 накрая се добавя “съответно
от секретар на община”.
§ 26. Наредбата по чл. 81в, ал. 6 от закона и
по чл. 120а, ал. 5 от Кодекса на труда се издава
в тримесечен срок от влизането в сила на този
закон.
Законът е приет от 40-то Народно събрание
на 18 април 2008 г. и е подпечатан с официал-
ния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание:
Георги Пирински
18863