Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 39

БРОЙ  27	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  39  
промяната в гражданските правоотношения 
между страните в производството е основана 
на конститутивното решение.
Промяната в основанията за недействител­
ност и начина на установяването є води до 
отпадане на правния интерес на ищците – син­
дици или кредитори на несъстоятелността, да 
водят установителни искове, но не погасява 
материалното им обективно право. Окръжните 
и апелативните съдилища, които разглеждат 
като първа или въззивна инстанция искове 
за попълване масата на несъстоятелността, 
следва да се произнасят за наличието на 
правен интерес от предявяването им, неза­
висимо дали той е преценяван от предход­
ната съдебна инстанция, което следва да се 
преценява и от Върховния касационен съд в 
производството по чл. 280 ГПК. В резултат 
на законодателното изменение съдилищата 
задължително трябва да се произнесат за 
наличието на правен интерес за ищците като 
абсолютна процесуална предпоставка за раз­
глеждане на исковете за попълване масата на 
несъстоятелността. Касационното обжалване 
вече е предназначено преди всичко да защи­
тава принципа на законността, а процесуал­
ните норми за валидност и допустимост на 
решението са особено съществени, поради 
което съдът е длъжен да следи служебно за 
спазването им във всеки стадий от развитие 
на делото. Основателността на касационната 
жалба ще се проверява едва след допускане 
на касационното обжалване. Съдът е длъжен 
служебно да провери допустимостта на обжал­
ваното решение, независимо от това съдържа 
ли касационната жалба подобно основание. 
Върховният касационен съд е длъжен още в 
производството по допускане на касационното 
обжалване по чл. 288 ГПК да следи служебно 
за допустимостта на въззивното решение и да 
го обезсили, когато установи, че е недопус­
тимо и в случаите, когато то не е обжалвано 
на това основание.
Доводите на вносителите на искането, свър­
зани с правните затруднения при допускане на 
касационното производство на постановените 
решения преди изменененията, извършени със 
ЗИДТЗ (ДВ, бр. 20 от 2013 г.), не се дължат 
на противоречие на оспорените разпоредби 
с Основния закон, а както вече Конституци­
онният съд се е произнесъл в Решение № 4 
от 2009 г. по к.д. № 4 от 2009 г. задачата на 
съда се изчерпва само със съпоставяне на 
оспорените текстове с относимите към тях 
конституционни разпоредби. 
По изложените съображения Конституци­
онният съд не установява противоконститу­
ционност на оспорените разпоредби, поради 
което и на основание чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията и чл. 22, ал. 1 от Закона за 
Конституционен съд
Р Е Ш И :
Отхвърля искането на Общото събрание на 
съдиите от Търговската колегия на Върховния 
касационен съд за установяване на противо­
конституционност на § 14, ал. 1 в частта „и 
искови производства за попълване масата на 
несъстоятелността“ и изцяло на § 14, ал. 2 и 
§ 15 от преходните и заключителните разпо­
редби на Закона за изменение и допълнение 
на Търговския закон (ДВ, бр. 20 от 2013 г.).
Съдиите Цанка Цанкова и Кети Маркова 
са подписали решението с особено мнение в 
частта по § 14.
Председател: 
Димитър Токушев
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
по конституционно дело № 12 от 2013 г.
На конституционния съдия Цанка Цанкова
Не споделям решението на Конституци­
онния съд по конституционно дело № 12 от 
2013 г. относно § 14, ал. 1 в частта „и искови 
производства за попълване масата по не­
състоятелността“ и § 14, ал. 2 ПЗРЗИДТЗ и 
намирам, че посочените разпоредби са про­
тивоконституционни. Решението е в разрез с 
принципите на Конституцията за осъществя­
ване на стопанския живот и защитата на пре­
доставените конституционни права в сферата 
на икономическите отношения.
Касае се за предявяване на искове, свързани 
с производството по несъстоятелност. Основно 
задължение на синдика е „да издирва и уста­
новява имуществото на длъжника – чл. 658, 
ал. 1, т. 5 ТЗ във връзка с чл. 649 ТЗ. Неговите 
действия са правомерни и в изпълнение на 
възложено от закона задължение при посоче­
ните от ТЗ условия. Прилагането на новите 
разпоредби (обект на оспорените от вносителя 
на искането текстове) по заварените искови 
производства означава или прекратяване на 
производството в някои от новоуредените 
хипотези, или търсене и приспособяване на 
исковата претенция към променената правна 
уредба. Във всички случаи това е въвеждане 
на недопустимост или преоформяне на иска 
със задна дата, което въвежда несигурност 
и е в противоречие с принципните положе­
ния на Гражданския процесуален кодекс, а 
тяхната конституционосъобразност е вън от 
съмнение. Прекратяването на исковото про­
изводство в обсъжданите хипотези означава 
негативни материални последици за масата 
по несъстоятелността, както и невъзможност 
да се предяви искът и да започне ново исково 
производство.
Новите положения в ЗИДТЗ се отнасят до 
всички искови производства, които съпътстват 
производството по несъстоятелност, и неслу­
чайно самият закон ги определя като „свър­