Държавен вестник, бр. 28, 2024 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  28
(2) На мястото на извадените за използване 
документи на хартиен носител и аналоговите 
аудио-визуални документи длъжностното лице, 
отговарящо за учрежденския архив, поставя за-
местител по образец съгласно приложение № 5.
(3) Длъжностното лице, отговарящо за уч-
режденския архив, проверява състава и състоя-
нието на документите преди и след използване.
Раздел IV
Експертиза на ценността на документите и 
обработка на документите
Общи положения
Чл. 30. Експертиза на ценността на докумен-
тите е процес на определяне на ценността им 
въз основа на критерии, определени в чл. 45.
Чл. 31. На експертиза подлежат всички 
документи, създадени в институцията или 
постъпили отвън.
Чл. 32. При закриване, заличаване, прива-
тизация, ликвидация или обявяване в несъс-
тоятелност на институции ръководителите, 
ликвидаторите или синдиците са длъжни в 
6-месечен срок да организират извършването 
на експертиза на ценността на документите и 
съгласувано със съответния държавен архив 
да предприемат мерки по съхранението на 
документите и да предадат определените за 
постоянно запазване документи в държавен 
архив при спазване разпоредбите на чл. 51 от 
Закона за Националния архивен фонд.
Чл. 33. Експертизата включва следните 
етапи: 
1. текуща експертиза;
2. междинна експертиза;
3. окончателна експертиза.
Текуща експертиза
Чл. 34. Текущата експертиза включва:
1. определяне на сроковете за съхранение 
на документите чрез изготвяне номенклатура 
на делата или списък на видовете документи;
2. формиране на делата по номенклатурата, 
включително в АИС, и подготовката им за 
предаване от структурните звена в учрежден-
ския архив. 
Чл. 35. (1) Номенклатура на делата е систе-
матичен списък на наименованията на делата, 
които предстои да се образуват от дейността на 
институцията, с посочени срокове за съхранение 
и обхваща всички документи.
(2) Номенклатурата се съставя и подписва от 
членовете на Постоянно действащата експертна 
комисия, одобрява се от ръководителя на ин-
ституцията и се утвърждава от ръководителя 
на съответния държавен архив. 
(3) Утвърдената номенклатура се внедрява 
от 1 юли на същата година или от началото 
на следващата календарна година.
(4) При разкриване на дела в деловодството, 
структурните звена и в АИС на всяко дело се 
поставя съответният индекс от номенклатурата, 
наименование на делото и срок за съхранение. 
(5) При извършване на структурни проме-
ни, промяна в предмета на дейност или при 
необходимост от добавяне и/или отпадане на 
дела номенклатурата на делата със срокове за 
съхранение се актуализира. 
Чл. 36. (1) Към номенклатурата на делата 
се изготвят класификационна схема, указание 
за прилагането є и списък на съкращенията.
(2) Класификационната схема е план, който 
определя реда на групиране на делата в раз-
дели и подраздели според определени техни 
общи признаци, и може да бъде изградена на 
структурен, функционален или смесен принцип.
(3) В указанието за прилагане на номен-
клатурата на делата се посочват специфичните 
особености, структурата, организацията на до-
кументите в делата съобразно техния носител, 
начините за прилагане на номенклатурата, 
индексацията на делата.
Чл. 37. В номенклатурата се посочват сро-
ковете за съхранение на делата в зависимост 
от ценността на включените в тях документи:
1. за постоянно запазване („П“) – с истори-
ческо значение, които се използват за научни 
и практически цели, и за нуждите на управле-
нието; предават се за съхранение в държавните 
архиви след изтичане на срока им по чл. 46, 
ал. 1 от Закона за Националния архивен фонд 
и извършване на експертиза;
2. със срок на съхранение „П“ и забележка 
„В институцията“ – с дългосрочно практичес- 
ко значение, които са постоянно необходими 
за специфичната дейност на институцията и 
остават за съхранение на място;
3. с определен срок за съхранение и знак 
„ЕК“ – в които е възможно да бъдат отло-
жени документи, подлежащи на постоянно 
запазване; след изтичане на определените 
срокове документите подлежат на преглед от 
Постоянно действащата експертна комисия с 
цел окончателно определяне на историческото 
им значение;
4. за дългосрочно запазване (50, 75, 100, 
130 години) – които имат дългосрочно спра-
вочно значение за функциите на институцията, 
за уреждане на трудово-правни и служебни 
отношения, имотно и гражданско състояние и 
др.; след изтичане на определените срокове за 
съхранение делата подлежат на унищожаване 
по реда на чл. 49 от Закона за Националния 
архивен фонд;
5. с кратък срок за съхранение – с времен-
но-оперативно справочно значение (1, 3, 5, 10, 
20 години).
Чл. 38. Номенклатурата на делата се оформя 
по образец съгласно приложение № 6.
Чл. 39. (1) Списъкът на видовете докумен-
ти със срокове за съхранение обхваща цялата 
документация на дадена институция и е по 
образец съгласно приложение № 7.