Държавен вестник, бр. 34, 2002 г., стр. 11

Б Р О Й  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
1. държавният ветеринарен лекар присъства
по време на клането;
2. се спазват хигиенните изисквания;
3. месото не се замразява преди предлагане-
то му на пазара.
(7) Максималните количества, предвидени
в ал. 1, т. 1, могат да се прилагат към отделни
собственици, които извършват клане за своя
сметка в различни дни от седмицата, при след-
ните условия:
1. собственикът на предприятието или негов
служител са преминали обучение по хигиена на
производството съгласно програма, одобрена
от НВМС;
2. животните, предназначени за клане, са
собственост на притежателя на предприятието
или на търговец, който продава месо директно
на потребителите; в този случай броят на жи-
вотните, предназначени за клане, се определя в
зависимост от потреблението на месо;
3. месото е произведено в помещения, които
отговарят на изискванията по глава трета.
(8) Когато отделни количества заклани жи-
вотни се сумират, максималните количества,
предвидени в ал. 1, т. 1, могат да бъдат увеличе-
ни до 30 единици седмично и 1500 единици го-
дишно за кланица, която отговаря на изисква-
нията по ал. 7.
Чл. 48. (1) Изискванията по глава трета се
прилагат и за транжорни, които не са разполо-
жени в одобрено предприятие и в които седмич-
но се произвеждат до 5 тона обезкостено месо.
(2) В транжорните по ал. 1 при разфасоване-
то и съхранението се прилагат изискванията по
глава четвърта, чл. 32 и глава пета, раздел IV, с
изключение на изискването за температура на
помещението за разфасоване.
(3) Месо, което е добито в предприятия, които
отговарят на изискванията по ал. 1 и 2 и чл. 47
и е годно за човешка консумация, задължител-
но носи здравната маркировка по чл. 56. Тази
маркировка не е необходима за разфасовано
месо, което не е пакетирано.
Чл. 49. (1) Държавният ветеринарен лекар
обявява за негодни за човешка консумация:
1. месо от животни:
а) на които е поставена диагноза за някоя от
следните болести—генерализирана форма на
актинобацилоза или актиномикоза, устрел, общ
лимфаденит, генерализирана туберкулоза, сап,
бяс, тетанус, остра салмонелоза, остра бруце-
лоза, червенка, ботулизъм, септицемия, пиемия,
токсемия или виремия;
б) които показват видими патологични из-
менения от бронхопневмония, плеврит, пери-
тонит, метрит, мастит, артрит, перикардит,
ентерит или менинго-енцефаломиелит; такова
месо се подлага на микробиологично изследва-
не и изследване за наличие на остатъчни ве-
щества с фармакологичен ефект; когато резул-
татите от тези изследвания са отрицателни,
труповете се обявяват годни за консумация от
хора след отстраняване на частите, негодни за
консумация от хора;
в) засегнати от следните паразитни болес-
ти—обща макроскопично видима саркоцисто-
за или генерализирана цистицеркоза;
г) с трихинелоза—за прясно свинско или
конско месо;
д) които са мъртви или мъртвородени;
е) които са заклани твърде млади и месото
на които е едематозно;
ж) които показват признаци на атрофия или
прогресивна анемия;
з) които показват множествени тумори, аб-
сцеси или сериозни наранявания в различни
части на трупа и вътрешностите;
и) показали положителна или съмнителна
реакция с туберкулин и при които са установе-
ни само локални туберкулозни поражения в
няколко органа или на няколко места на трупа;
когато се установят туберкулозни изменения в
лимфните възли на органите, или части на тру-
па като негодни за консумация от хора се обя-
вяват само засегнатите органи или части на
трупа и прилежащите им лимфни възли;
й) показали положителни или съмнителни
резултати от лабораторно изследване за бруце-
лоза, потвърдени с патоанатомични изменения,
показващи остра инфекция; не се разрешава
консумацията на вимето, гениталния тракт и
кръвта от такива животни;
2. части на трупа, които показват признаци
на големи хеморагични инфилтрации, локали-
зирани абсцеси или локално замърсени, както
и субпродукти и вътрешности с изменения от
инфекциозен, паразитен или травматологичен
произход;
3. месо с повишена вътрешна температура,
което е показало сериозни аномалии по отно-
шение на цвят, мирис, консистенция или вкус;
4. органи и принадлежащите им лимфни
възли, чиято повърхност или вътрешност е за-
сегната от белезникав лимфаденит (caseous
lymphadenitis) или друг гноен процес, когато
няма генерализация на процеса или установе-
на атрофия;
5. месо, отстранено от изменените части
на трупа;
6. трупове, чийто субпродукти не са преми-
нали следкланичен преглед;
7. кръв от животно, месото на което е обяве-
но за негодно за човешка консумация, и кръв,
замърсена със стомашно съдържание или дру-
ги замърсители, или
8. месо от животни, на които са били давани:
а) лекарствени средства, биопродукти и фу-
ражни добавки;
б) продукти, които биха могли да направят
месото опасно за човешкото здраве;
в) омекотители;
9. месо, съдържащо остатъци от медицинс-
ки продукти, антибиотици, пестициди или дру-
ги вредни субстанции, които го правят опасно
или вредно за човешкото здраве, ако тези оста-
тъци надвишават допустимите количества;
10. черен дроб и бъбреци на животни на въз-
раст над две години от региони, в които е дока-
зано, че са замърсени с тежки метали;