Държавен вестник, бр. 5, 2009 г., стр. 95

Б Р О Й  5
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  95
ляват място на стопанска дейност само ако те
продължават или дейността продължава за
повече от шест месеца.
4. Независимо от предходните разпоредби
на този член се счита, че терминът “място на
стопанска дейност” не включва:
а) използването на съоръжения  единствено
с цел складиране, излагане или доставка на
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с цел
складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на запаси от стоки, при-
надлежащи на предприятието, единствено с цел
преработката им от друго предприятие;
г) поддържане на определено място изклю-
чително за покупка на стоки или за събиране на
информация  за предприятието;
д) поддържане на определено място на дей-
ност изключително за извършване на всяка
друга дейност, която има подготвителен или
спомагателен характер за предприятието;
е) поддържане на определено място на дей-
ност единствено за осъществяване на което и
да е съчетание от посочените в букви от “а” до
“д” дейности при положение, че цялостната
дейност на това определено място на дейност,
произтичаща от това съчетание, има подготви-
телен или спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на алинеи 1
и 2, когато лице, което не е представител с не-
зависим статут, за когото се прилага алинея 6,
действа в едната договаряща държава от името
на предприятие на другата договаряща държа-
ва, счита се, че това предприятие има място на
стопанска дейност в първата посочена догова-
ряща държава по отношение на всички дейнос-
ти, които това лице извършва за предприятие-
то, ако това лице:
а) има и обичайно упражнява в тази държа-
ва правото да сключва договори от името на
предприятието, освен ако дейностите на такова
лице са ограничени до посочените в алинея 4,
които, ако се извършват чрез определено мяс-
то, не биха направили това определено място
място на стопанска дейност съгласно разпоред-
бите на тази алинея; или
б) няма такова право, но обичайно поддър-
жа в първата посочена държава запаси от сто-
ки, принадлежащи на предприятието, от които
това лице редовно изпълнява поръчки или из-
вършва доставки от името на предприятието и
допълнителните дейности, извършвани в тази
държава от името на предприятието, са допри-
несли за осъществяването на продажбата на
такива стоки.
6. Не се счита, че едно предприятие има място
на стопанска дейност в едната договаряща дър-
жава само защото то извършва стопанска дей-
ност в тази държава посредством брокер, коми-
сионер или друг представител с независим ста-
тут, при условие че такива лица действат в оби-
чайните граници на своята дейност като неза-
висими представители.
7. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава,
контролира или е контролирано от дружество,
което е местно лице на другата договаряща
държава или което извършва стопанска дейност
в тази друга държава (чрез място на стопанска
дейност или по друг начин), не прави което и да
е от дружествата място на стопанска дейност
на другото.
8. Като се имат предвид разпоредбите на
алинея 4, когато предприятие на едната догова-
ряща държава предоставя услуги в другата до-
говаряща държава и се установи, че това пред-
приятие няма място на стопанска дейност в тази
друга договаряща държава по силата на пред-
ходните алинеи на този член, се счита, че това
предприятие предоставя тези услуги чрез мяс-
то на стопанска дейност в тази друга държава,
ако и само ако:
а) тези услуги се извършват в тази друга дър-
жава от физическо лице, което пребивава в тази
друга държава за период или периоди, които
общо възлизат на 183 дни или повече във всеки
дванадесетмесечен период и през този период
или периоди повече от 50 процента от брутните
приходи от активната стопанска дейност на
предприятието се състоят от доходи, получени
от услугите, извършвани в тази държава от
физическото лице; или
б) услугите се предоставят в тази друга дър-
жава общо за 183 дни или повече във всеки два-
надесетмесечен период във връзка със същия
или свързан обект за клиенти, които са местни
лица на тази друга държава или които разпола-
гат с място на стопанска дейност в тази друга
държава, във връзка с което се предоставят
услугите.
Г л а в а  I I I
ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на една-
та договаряща държава от недвижимо имущес-
тво, включително доходи от селско и горско
стопанство, намиращо се в другата договаряща
държава, могат да се облагат с данък в тази
друга държава.
2. Терминът “недвижимо имущество” има
съдържанието, което му придава законодател-
ството на договарящата държава, в която се
намира въпросното имущество. Терминът във
всички случаи включва имуществото, принад-
лежащо към недвижимото имущество, добитък
и оборудване, използвани в селското и горско-