Държавен вестник, бр. 99, 2005 г., стр. 3

Б Р О Й  99
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
случаите, когато информацията по ал. 2 може
да бъде предоставена чрез използването на
широко разпространени символи, като пикто-
грами и други знаци, които са лесно разбирае-
ми за потребителите, или чрез използването на
наименования за произход на стоките, които са
общоизвестни.
(2) Етикетът задължително съдържа ин-
формация за производителя и вносителя, ако
стоката е от внос, за вида на стоката, нейните
съществени характеристики, срока на годност
и условията на съхраняването є и, ако е необхо-
димо, указания за употреба.
(3) Информацията, съдържаща се в етикета,
трябва да бъде разбираема, достъпна, ясна, лесна
за отличаване и да не бъде подвеждаща.
(4) Търговецът няма право да отстранява или
да променя етикета, маркировката или друга
информация, дадена от производителя или вно-
сителя, ако с това свое действие ще подведе
потребителите.
(5) При предлагането на стоки освен етике-
ти могат да се използват и други средства за
информиране на потребителите, които да пояс-
няват и допълват данните от етикета, ако това
се изисква от наредбите по чл. 12.
Чл. 10. (1) Стоките, пакетирани или опако-
вани предварително, трябва да съдържат ин-
формация за тяхното количество, която да бъде
означена върху опаковката, а при липса на та-
кава—върху самата стока.
(2) Производителят или лицето, пакетирало
или опаковало стоката, носи отговорност за
означаването на количеството, а когато стока-
та е от внос—за предоставянето на тази инфор-
мация отговаря вносителят.
(3) Когато количеството на стоката, пакети-
рана или опакована предварително, не е означе-
но от производителя, вносителя или от лицето,
пакетирало или опаковало стоката, търговецът
е длъжен да означи количеството върху стоката,
върху опаковката є или на табела, поставена в
непосредствена близост до стоката.
Чл. 11. Когато стоката не позволява поста-
вянето на етикет, търговецът е длъжен да пре-
достави на потребителя в писмена форма дан-
ните по чл. 9, ал. 2 по друг подходящ начин или
чрез предоставяне на съответните документи.
Чл. 12. Министерският съвет приема наред-
би за:
1. изискванията към отделни групи стоки,
етикетирането им и/или методите за изпитване
на техни основни характеристики;
2. стоките, имитиращи храни.
Раздел III
Указания за употреба на стоките
Чл. 13. (1) Стоките, чиято употреба изисква
наличието на технически познания, стоките,
съдържащи опасни вещества, или стоките, чи-
ято употреба предполага наличието на специ-
ални умения или спазването на специални изис-
квания за безопасност, трябва да бъдат придру-
жени от указания за тяхната употреба, изготве-
ни от производителя.
(2) Указанията за употреба на стоките съ-
държат информация, необходима на потреби-
телите за правилното и безопасното използва-
не и инсталиране, свързване, поддръжка или
съхраняване на стоките. При необходимост ука-
занията за употреба съдържат списък със със-
тавните части и детайли на стоката.
(3) Производителят, търговецът и всяко дру-
го лице, което пуска на пазара стока по ал. 1 от
внос, е длъжно да осигури указания за употре-
бата є на български език.
Чл. 14. При поискване от потребителя и ко-
гато стоката позволява това, търговецът е длъ-
жен да покаже начина на нейното действие.
Раздел IV
Обозначаване на цените на стоките и услугите
Чл. 15. (1) Всеки търговец предварително
поставя на видно място в непосредствена бли-
зост до стоката нейната цена.
(2) Продажните цени на стоките, предлага-
ни чрез каталози, трябва да бъдат посочени до
снимката или описанието на стоката.
Чл. 16. Продажната цена и цената за едини-
ца мярка на стоките и услугите трябва да бъдат
недвусмислени, лесно разбираеми, ясно и чет-
ливо изписани и да не въвеждат потребителя в
заблуждение.
Чл. 17. В случаите, когато продажната цена
на стоката или услугата е съставена от отделни
елементи със съответни продажни цени, сбо-
рът от продажните цени се изписва ясно и точ-
но като крайна цена.
Чл. 18. Търговецът може предварително да
информира потребителя за готовността си да
преговаря за отстъпка от размера на обявената
цена или на някои от обявените є елементи.
Чл. 19. (1) Цената на стоката трябва да бъде
посочена в левове.
(2) Цената се обявява за съответната мерна
единица и разфасовката, ако е различна от нея,
или за брой.
(3) Когато обявяването на продажната цена
за единица мярка е неподходящо, тя може да
бъде обявена в десетични производни.
(4) В търговския обект обявената продаж-
на цена и цената за единица мярка трябва да
включват:
1. данъка върху добавената стойност (ДДС)
и всички други допълнителни данъци и такси, и
2. цената на всички стоки и услуги, които
следва да бъдат заплатени допълнително от
потребителя, в случаите когато те задължител-
но трябва да бъдат продадени или извършени
от търговеца.
(5) Обявяването на различни цени за един и
същ вид стока в търговския обект е забранено,
с изключение на случаите по чл. 6.