Държавен вестник, бр. 41, 2005 г., стр. 62

С Т Р .  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  41
4. Геометричният център на марките не може
да се отклонява повече от 0,02 m от геометричния
център на геодезическата точка.
5. Цветът на марките и материалите, от които
се изработват, осигуряват добър контраст върху
фотоизображението.
6. Граничните точки на неясно очертани граници,
както и други обекти от съдържанието на плана, чи-
ито образи трудно биха се разпознали върху аерофо-
тоснимките или са закрити от залесеност, се марки-
рат преди аерофотозаснемането. Маркировъчните
знаци имат форма на квадрат с дължина на страната
8,3 Мс
d =–––– m, където М е мащабното число на аеро-
100 000
фотоснимките. Знаците се центрират над съответ-
ните ситуационни точки с допустимо отклонение
до 0,03 m.
7. Аерофотоснимачните работи се извършват в
съответствие с “Упътване за aерофотоснимане”,
отпечатано в специализирано издание на Главно
управление “Кадастър и геодезия” при МТРС, 1993 г.
8. Мащабът на аерофотоснимките се определя
от изпълнителя в зависимост от прилаганите тех-
нологии и технически средства и в съответствие с
изискванията за точност на кадастралната карта
съгласно чл. 18.
9. Аерофотозаснемането се извършва непосред-
ствено след приключване на всички маркировъч-
ни работи на обекта, на който ще се изработва
кадастрална карта в съответствие с т. 7.
10. Обектите от съдържанието на кадастрална-
та карта, които нямат ясен фотообраз, както и
обектите, построени или изменени след аерофото-
заснемането, се заснемат по геодезически методи
при спазване на съответните изисквания.
11. Стереокартирането се извършва с аналогови,
аналитични или дигитални фотограметрични сис-
теми, като се прилагат технологии, които осигуря-
ват точност съгласно чл. 18, ал. 4, т. 1, буква “а”.
Приложение № 11
към чл. 66, т. 2
Дигитализиране (сканиране и векторизира-
не) на съществуващи планове и карти
Изработването на кадастралната карта от одобре-
ни по реда на закон съществуващи планове и карти
чрез дигитализиране (сканиране и векторизиране) се
извършва при спазване на следните изисквания:
1. Когато планът или картата са върху недефор-
мируема основа, дигитализирането може да се из-
вършва върху целия план, като за трансформацията
се избират точки (координатни кръстове), разполо-
жени по рамката на плана (картата) и в централната
зона. При сканиране на цели листове трансформа-
цията се извършва по ивици (части) от листа.
2. Когато планът или картата са върху дефор-
мируема основа, дигитализирането се извършва по
зони не по-големи от 40 Ч 40 сm.
3. Преобразуването на координатите от диги-
тайзера (скенера) в координатната система на
картата се извършва чрез афинна трансформация,
като минималният брой идентични точки е шест.
4. Всеки сеанс на дигитализация започва с об-
хождане на кръстовете (точките) за трансформа-
ция и завършва с тях.
положение на зрителната тръба, ако колимацион-
ната грешка е по-малка от 4 mgon. Допуска се гео-
дезически измервания да се извършват от свобод-
на станция, определена като засечка назад.
3. Заснемането на поземлените имоти с GPS
приемници започва с измерване в точка от РГО и
завършва с измерване в друга точка от РГО, ако
параметрите на трансформация са известни или
използваните точки от РГО са GPS точки. Когато
това условие не е изпълнено, се използват най-
малко две точки в началото на сеанса и две точки
в края на сеанса. Точките за трансформацията
трябва да са равномерно разположени и да покри-
ват заснеманата територия. Времето на измерва-
не се определя в зависимост от качествата на при-
емника, така че да се осигури точността по т. 1.4.
4. На всяка заснета точка се определя средната
квадратна грешка в положението є, която не тряб-
ва да превишава допустимите стойности по чл. 18,
ал. 4, т. 1, буква “а”, съответно чл. 18, ал. 5, т. 1,
буква “а”, намалени три пъти.
5. Чрез геодезически измервания се определят
координатите на граничните точки на поземлени-
те имоти и чупките по очертанията на сградите
откъм улиците. Останалите чупки по очертанието
на сградата могат да се заснемат и чрез контролни
дължини. Когато разстоянията между подробните
точки от границите са по-големи от 50 m, се засне-
мат допълнителни точки. Граници в крива се зас-
немат с начало и край крива и достатъчен брой
точки за правилното им изобразяване.
II. Фотограметрични измервания
Изработването на кадастрална карта чрез фо-
тограметрично заснимане и цифрово картиране се
извършва при спазването на следните изисквания:
1. Опорните фотограметрични точки са точки
от геодезическата основа, както и точки, поставе-
ни при необходимост допълнително според техно-
логичните изисквания на прилагания фотограмет-
ричен метод. Допълнително поставените точки се
определят при спазване на изискванията по чл. 23.
2. Допуска се определяне на допълнителни опор-
ни фотограметрични точки и чрез аналитична
блокова аеротриангулация. Средната квадратна
грешка в положението на тези точки не трябва да
превишава 7 сm.
3. Преди аероснимането необходимите опорни
точки се маркират. Формата (фигурата) и разме-
рите на маркировъчните знаци (таблицата) се оп-
ределят в зависимост от мащаба на аероснимките,
като изображението им върху снимките не трябва
да бъде по-малко от 0,15 mm. При използването на
дигитална фотограметрия размерът на марката
върху сканираното изображение не трябва да бъде
по-малък от 4 пиксела.
М сн.
1:3000
1:4000
1:4500
1:5000
1:10000
а сm
15
22
25
30
50
b сm
15
18
20
22
30
c сm
10
13
15
17
35
d сm
10
13
15
17
35
е сm
20
27
30
35
70