Държавен вестник, бр. 26, 2018 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  26
и управление, към органите на местното са-
моуправление и към гражданите и техните 
организации.
182. Правомощията на Президента на ре-
публиката при реализиране на политиката 
за национална сигурност са определени в 
Конституцията и в законите на страната. 
Президентът е върховен главнокомандващ на 
въоръжените сили и възглавява Консултатив-
ния съвет за национална сигурност.
183. Консултативният съвет за национална 
сигурност формира политико-консултативното 
равнище в системата за национална сигурност. 
Неговата роля е да постига широко обществе-
но съгласие по проблемите на националната 
сигурност.
184. Изпълнението на политиката за 
национална сигурност се осъществява от 
органите на централната и териториалната 
изпълнителна власт. Органите на местното 
самоуправление и на местната власт и ор-
ганите на съдебната власт допринасят съо-
бразно своите компетенции за реализирането 
на политиката за сигурност. Ефективността 
на системата зависи от взаимното доверие 
и сътрудничество между държавните инсти-
туции, частния сектор, неправителствените 
организации и гражданите, а също така и със 
страните партньори за обмен на информация 
и съвместни действия.
185. Министерският съвет отчита изпълне-
нието на Стратегията за национална сигурност 
чрез годишен доклад пред Народното събрание. 
Подготовката на този доклад се осъществява 
от администрацията на изпълнителната власт 
във взаимодействие с Българската академия 
на науките, висши училища и експерти от 
неправителствения сектор.
186. Междинните приоритети на полити-
ката за национална сигурност и ресурсите 
за нея се определят от Министерския съвет 
в консултация с Президента на републиката 
и със съответните постоянни комисии на 
Народното събрание.
187. Министрите, ръководителите на ве-
домства и областните управители носят от-
говорност за състоянието на националната 
сигурност в сферата на своята компетентност. 
За целта те създават необходимата функцио-
нална и структурна организация.
188. Институционалният капацитет се 
изгражда на основата на принципите за 
постоянно функционално взаимодействие и 
оперативна самостоятелност. Не се допуска 
едновременното съществуване на дублиращи 
се структури, както и свръхконцентриране на 
правомощия, компетенции и ресурси в една 
институция. Водещ е принципът на разделяне 
на компетенциите и постигане висока степен 
на координация. При определяне на съотноше-
нието между ръководния, административния 
и изпълнителския състав се спазват принци-
пите за минимален брой звена за вземане 
на управленско решение и оптималност на 
структурите и длъжностите.
189. Инструментариумът за управление и 
функциониране на системата за национална 
сигурност включва:
• анализ и оценка на състоянието и тенден-
циите в средата на сигурност и предприемане 
на превантивни действия;
• своевременен и адекватен обмен на ин-
формация;
• планиране, подготовка и управление на 
изпълнението;
• прилагане на широк и системен между-
институционален подход;
• координация в работата на компетентните 
институции и организации;
• методология и методика за оценка на 
системата за сигурност и нейните компоненти 
във връзка с тяхното ресурсно осигуряване и 
постигнатия резултат;
• механизми за оценка на предприетите 
действия и постигнатите резултати с цел пови-
шаване на тяхната ефективност и ефикасност;
• изграждане на система за вътрешен кон-
трол и корекция на системата за национална 
сигурност.
190. Съществен елемент от системата за 
национална сигурност са консултативните и 
координиращите органи към Министерския 
съвет, осъществяващи дейност в сферата на 
сигурността, обществения ред, превенцията 
и противодействието на корупцията и за 
развитието на националната отбранителна 
индустриална база. Те координират опера-
тивното изпълнение на държавната политика 
и предоставят необходимата консултация на 
правителството и съответните органи на дър-
жавната власт при подготовката и изпълне-
нието на решенията от тяхна компетентност.
191. Дейността на Съвета по сигурността 
при Министерския съвет, на неговия секре-
тариат и на областните съвети по сигурност 
се подпомага от органите и структурите на 
централната и териториалната изпълнителна 
власт и чрез привличане на експерти. Финан-
сирането се осъществява по отделна програма 
в рамките на бюджета на Министерския съвет.
192. Службите за сигурност, а при необходи-
мост и службите за обществен ред, независимо 
от своята подчиненост осъществяват дейността 
си по защита на националната сигурност са-
мостоятелно и/или координирано в рамките 
на разузнавателната общност.
193. Службите за разузнаване и сигурност 
осъществяват дейност за:
• разкриване, предотвратяване и проти-
водействие на тайни посегателства срещу 
националните интереси и срещу действия, 
застрашаващи или увреждащи политиче-
ските, икономическите и отбранителните 
способности;