Държавен вестник, бр. 79, 2000 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  79
държа от директна намеса, ако такава не му е
предложена, освен в случаите на непосредстве-
на опасност за живота на пациента.
Чл. 46. Споровете от етичен и деонтологи-
чен характер между лекари са в компетенцията
на комисиите по професионална етика на БЛС.
Чл. 47. Лекарят консултант или експерт не
може да използва своята функция, за да наби-
ра клиенти за себе си или за трети лица и
особено за осигурителни органи и институ-
ции, с които сътрудничи. Той се въздържа от
всеки акт, който би могъл да повлияе на сво-
бодния избор на пациента.
Чл. 48. Лекарят е длъжен да дава мотивира-
на обективна преценка за своите сътрудници
при издаване на характеристики.
Чл. 49. Лекарят помага на свой заболял ко-
лега и сътрудничи с тези, които го лекуват.
Чл. 50. Ако в отсъствие на лекуващия лекар
пациентът се е обърнал за помощ към друг ле-
кар, същият може да обслужи пациента, като
при нужда да промени лечението, назначено от
неговия колега. При първа възможност е длъ-
жен да го уведоми за това и да впише промяна-
та в медицинската документация.
Раздел IV
Лекарска тайна
Чл. 51. (1) Лекарската тайна включва всич-
ки сведения, които пациентът е споделил с ле-
каря във връзка със състоянието си, и факти,
открити при прегледа и изследванията, извър-
шени от последния, както и всичко, което лека-
рят е научил при упражняване на професията си
относно пациента.
(2) Лекарската тайна се пази и по отноше-
ние на членовете на семейството на болния.
(3) Доверените от пациента тайни лекарят
запазва и след смъртта му.
Чл. 52. Лекарската тайна се простира и вър-
ху цялата медицинска документация и илюст-
рационен материал, а така също и върху данни-
те и заключенията на извършени консултации.
Чл. 53. Когато повече лекари лекуват ед-
новременно или последователно един и същ
пациент, те помежду си са свободни от лекар-
ска тайна, освен при мотивирано несъгласие
на пациента.
Чл. 54. При използване на информация от
медицинска документация за целите на науч-
на и преподавателска дейност данните и илюс-
трациите, които подлежат на задължителна
тайна, могат да бъдат съобщени, ако гаранти-
рат анонимност на пациента. Не трябва да се
допуска идентифицирането на пациентите от
трети лица.
Чл. 55. Лекарят е задължен да дава инфор-
мация за състоянието на своите пациенти на
съответните институции в регламентирани от
съществуващото законодателство случаи. В тези
случаи лекарят се освобождава от отговорност
за опазването на лекарската тайна.
Раздел V
Хонорар
Чл. 56. (1) Лекарят получава хонорар (въз-
награждение) за своя труд.
(2) Хонорар е всяко възнаграждение за из-
вършена работа в качеството му на лекар.
(3) Хонорарът е тази част от стойността или
цената на медицинската дейност, върху която
лекарят има пълни права, съобразявайки се с
този кодекс.
Чл. 57. Във всички случаи при определяне
на своя хонорар лекарят се основава на принци-
па, че лекарската дейност е наука, изкуство и
техника. При определяне на своя хонорар е не-
допустимо лекарят да го намалява под приетия
от БЛС минимум за тази дейност.
Чл. 58. (1) Право на лекаря е да определи своя
хонорар в съответствие с вида на медицинската
дейност, която извършва, квалификацията си и
правилата, приети от БЛС.
(2) Лекарят не може да откаже обяснение за
размера на своя хонорар и формирането му на
клиента си или на негов законен представител.
(3) Лекарят не изисква хонорар, когато оказва
спешна помощ на болен, намиращ се в непос-
редствена опасност за живота.
(4) Лекарят има право да се откаже от хонора-
ра си в даден случай по собствена преценка съоб-
разно своите разбирания и оценка на конкретни
обстоятелства, но не да намалява хонорара си под
приетия от БЛС минимум за тази дейност.
Чл. 59. При лекуване на колеги и на техните
семейства лекарят на приема хонорар за поло-
жения труд, но приема заплащането на изпол-
званите лекарства и материали.
Раздел VI
Лекарят и обществото
Чл. 60. Лекарят е активен член на общество-
то, съдейства за популяризирането на здравос-
ловен начин на живот и обществената хигиена.
Чл. 61. Лекарят е активен участник в реали-
зиране на екологичното благополучие.
Чл. 62. (1) Обществото дължи на лекаря ува-
жение, добра материална осигуреност и опаз-
ване на достойнството му.
(2) Лекарят сам утвърждава авторитета си
със своя професионализъм, компетентност, зна-
ние, умение и благородство в отношението си
към пациента и обществото.
Чл. 63. Изпълнението на нормите на лекарс-
ката етика се контролира от БЛС, като наруше-
нията се санкционират съгласно Закона за със-
ловните организации на лекарите и стоматоло-
зите, устава на БЛС и правилника за дейността
на комисиите за професионална етика.
Заключителна разпоредба
Параграф единствен. Кодексът е приет от
XXXIII Извънреден събор на БЛС и се издава
на основание чл. 9, т. 2 от Закона за съсловните
организации на лекарите и стоматолозите.
Министър: И. Семерджиев
55995