Държавен вестник, бр. 105, 2013 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  105
ЗУЧК. Затова не приемаме и виждането, че 
с въвеждането му се нарушава принципът на 
правовата държава по смисъла на чл. 4, ал. 1 
от Конституцията.
ІІІ. Относно искането за установяване на 
противоконституционност на чл. 17а, ал. 1, 
т. 2 ЗУЧК
С точка 2 на ал. 1 от създадения със 
ЗИДЗУЧК нов чл. 17а ЗУЧК е предвидено 
изключение от принципната забрана за стро-
ителство и поставяне на преместваеми обекти 
и съоръжения, промяна на предназначението и 
учредяване на ограничени вещни права върху 
пясъчните дюни, попадащи в границите на зона 
„А“ и „Б“ или в урбанизираните територии на 
населените места след границите на зона „А“, 
когато с влязъл в сила подробен устройствен 
план е предвидено изграждане на обекти на 
техническата инфраструктура. Изключението 
смекчава въведеното общо ограничение на 
правото на собственост, като очевидно е на-
сочено към обезпечаване на социалния харак-
тер на държавата, прокламиран в преамбюла 
на Конституцията. Например изграждане 
на елементи на техническа инфраструктура 
може да се окаже наложително за здравно и 
санитарно-хигиенно обслужване на морските 
плажове, за водноспасителна дейност и т.н. 
(чл. 10, ал. 4, т. 3 във връзка с т. 2 ЗУЧК) 
или за осъществяване на брегоукрепителни, 
брегозащитни и геозащитни мероприятия 
(чл. 64, ал. 1, т. 7 ЗУТ). Същевременно прила-
гането на оспорената разпоредба е обвързано 
с комплекс от други законоустановени мерки, 
насочени към изпълнение на задължението 
по чл. 15 от Конституцията и реализация на 
основното право на гражданите по чл. 55 от 
Конституцията. В този случай също са валидни 
общите гаранции за опазване на природните 
богатства – приемането на подробния устрой-
ствен план от експертен съвет, в който участват 
представители на специализираните централни 
ведомства (чл. 16, ал. 2 ЗУЧК), и обвързването 
му със задължителна екологичната оценка по 
ЗООС (чл. 19, ал. 5 ЗУЧК). Нещо повече, дю-
ните, които представляват по-голяма ценност 
за обществото, са обект на специална, още 
по-засилена защита. Съгласно чл. 10, ал. 4, т. 8 
ЗУЧК техническата инфраструктура в дюните, 
които са част от морския плаж, може да бъде 
само подземна, а в дюните, които са обявени 
за природни забележителности, са забранени 
всякакви дейности, които могат да нарушат 
тяхното естествено състояние или да нама-
лят естетическата им стойност (чл. 24 ЗЗТ). 
Следователно изключението за изграждане на 
обекти на техническата структура върху пясъч-
ни дюни е поставено под държавен контрол, 
който съобразява обществения интерес.
Разпоредбата на чл. 17а, ал. 1, т. 2 ЗУЧК със-
тавлява елемент на система от законодателни 
мерки, насочени към защита на черноморските 
дюни срещу неоправдано от гледна точка на 
обществения интерес застрояване. Формули-
рана е ясно чрез използване на утвърденото 
в законодателството понятие за „техническа 
инфраструктура“ по глава четвърта от ЗУТ. 
Затова не създава опасност от противоречиво 
тълкуване, което би подкопало принципа на 
правовата държава по смисъла на чл. 4, ал. 1 
от Конституцията. Обратно, хипотетичното 
уважаване на искането да бъде обявена за 
противоконституционна би довело до състо-
яние на правна несигурност, защото тогава 
ще възникне въпросът за приложимостта на 
свързани правни разпоредби (например раз-
поредбата на чл. 10, ал. 4, т. 8 ЗУЧК), които 
са извън очертаните от вносителя рамки на 
конституционен контрол.
Не приемаме и развитата в искането теза, 
че оспорената разпоредба подкопава стопа-
нисването и управлението на държавните 
имоти в интерес на гражданите и обществото 
(чл. 18, ал. 6 от Конституцията). В разрез с 
конституционния принцип за равноценност на 
различните форми на собственост е аксиома-
тичното определяне на държавата като добър 
стопанин, който чрез своите представители 
винаги действа в защита на публичния интерес, 
за разлика от останалите носители на правото 
на собственост, които упражняват правото на 
собственост само за да задоволят собствените си 
икономически интереси, без да се съобразяват 
с правата на другите. Такова предварително, 
безусловно разделяне на носителите на раз-
личните видове собственост не намира опора 
в Конституцията, а в редица случаи се опро-
вергава и от обществената практика. Затова 
необходимите правни гаранции за защита на 
конституционни ценности, като осигуряването 
на здравословна и безопасна околна среда и 
разумното използване на природните богатства, 
трябва да бъдат адресирани към всички лица, 
които упражняват правото на собственост, 
без това да съставлява пречка за отчитане на 
съответните специфики.
ІV. Заключение
Поемайки риска да бъдем критикувани 
(разбира се, без всякакво основание), че мне-
нието ни обслужва индивидуални или групови 
икономически интереси за сметка на запаз-
ване на природата и здравето на гражданите, 
намираме за необходимо да обобщим, че при 
създадената нова уредба специализираният 
подробен устройствен план, съчетан с особени 
правила за разработване на съответния проект 
и задължителност на екологичната експертиза, 
не съдържа по-малки, а напротив – по-големи 
гаранции за опазване на подлежащите на за-
щита конституционни ценности от гаранции-
те, произтичащи от общия устройствен план. 
Конституционният контрол е абстрактен и 
не може да отчита опасностите, които биха 
възникнали от неизпълнението на правно ре-