Държавен вестник, бр. 79, 2018 г., стр. 178

СТР.  178	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  79
17.9. Протокол от изпитването
Протоколът от изпитването съдържа следната информация за всяко пробно тяло:
а) брой на ударите на пласт при уплътняването;
б) обемна плътност на скелета след завършване на уплътняването, g/cm3;
в) водно съдържание след завършване на уплътняването, в %;
г) набъбване (в % от първоначалната височина на пробното тяло);
д) стойност на CBR, в %.
Приложение № 18
към чл. 168, ал. 1
Метод за определяне на обемната плътност на строителните почви на място чрез заместващ пясък
Настоящият „Метод за определяне на обемната плътност на строителните почви на място чрез за-
местващ пясък“ разглежда начина за определянето на достигнатата плътност на място, на обработени 
строителни почви, вложени в насипи и конструктивни пластове, както и за земното легло и теренното 
легло на насипи. Методът на заместващ пясък се отнася за полево определяне на обемната плътност на 
строителните почви на място. 
18.1. Общи положения
18.1.1. Методът се отнася за полевото определяне на обемната плътност на свързани строителни почви 
с дребно-, средно- и едрозърнести включения, както и за несвързаните строителни почви в уплътнено 
състояние.
18.1.2. При дребнозърнести свързани строителни почви и пясъци обемната плътност се определя по 
метода на режещия пръстен.
18.1.3. Методът не се отнася за почви с едри скални включения, скални насипи и насипи от шлака.
18.1.4. За цитираните в т. 18.1.3 материали вместо установяването на обемната плътност се проверява 
стойността на модула на еластичност и се търси съотношението Е2/Е1 на деформационните модули, 
които се определят чрез натоварване с кръгла плоча съгласно БДС 15 130.
18.2. Същност на метода
Същността на метода е в установяването на стойността на отношението на претеглената маса на 
почвената проба към нейния обем, определен чрез заместване с еднороден материал с известна плътност 
(заместващ пясък) на обема на изкопаната от изпитвания пласт почвена проба. Цитираната по-горе стой-
ност е обемната плътност на строителната почва (свързана и несвързана), вложена в уплътнения пласт, 
чиято плътност се определя.
Тази стойност определя обемната плътност на скелета на материала, уплътнен на място. Същата се 
сравнява със стойност на плътност, получена при стандартни условия за същия материал в лаборатория, 
съгласно БДС 17 146.
Плътността на почвите при вграждането им в земната основа на пътната настилка, в тялото на насипа 
и в основата на насипа се дефинира чрез степента на уплътнение mod kPr.
mod kPr = 
 	
(18.1)
Стойностите на степента са посочени в глава двадесета на настоящата наредба.
Минималният брой контролни проби при доказване на показателя „Постигната плътност на скелета, 
определена по метода на заместващ пясък“ е една проба на 300 m3 материал и една проба на 600 m3 ма-
териал за насипи над 500 m3. 
18.3. Уреди и материали
18.3.1. Уреди за вземане на проби
18.3.1.1. Тава от стоманена ламарина с дебелина 3 mm и с борд 50 mm с отвор, чийто вътрешен диаме-
тър е d, където d трябва да е най-малко 4 пъти по-голям от максималното зърно на почвата (фигура 18.1);
18.3.1.2. Стоманена линия с минимална дължина 400 mm;
18.3.1.3. Водна либела;
18.3.1.4. Инструменти за разрохкване и взимане на почвените проби (гребка, лъжици, длето, чук, чет-
ка, метличка, шило и черпак);
18.3.1.5. Полева везна с обхват до 25 kg с точност до 1,0 g;
18.3.1.6. Херметически затварящи се съдове или полиетиленови торби за съхраняване на взетите поч- 
вени проби;
18.3.1.7. Лабораторна апаратура за определяне на водното съдържание на строителните почви и по 
други стандартизирани методи.
18.3.2. Уреди и материали за определяне на обема
18.3.2.1. Уредът за определяне на обема се състои от долна метална фуния с фланец със затваряща 
се клапа, над която има: метална фуния с цилиндрично удължение, само цилиндрично удължение или 
наставка за навиване на пластмасова банка.
Диаметърът на долната метална фуния трябва да съответства на диаметъра на отвора на стоманената 
тава съгласно (фигура 18.2). Обемът на горната част на уреда трябва да осигури поемането на количе-
ството пясък, необходимо за изпитването.
18.3.2.2. Съдът за тариране трябва да е с вътрешен диаметър равен на диаметъра на отвора на стома-
нената тава (фигура 18.3). Дълбочината на съда за тариране трябва да е в границите от 1,25 d до 1,50 d 
± 3 mm, където d е вътрешния диаметър на отвора на тавата. Съдът трябва да бъде направен от водоне- 
пропусклив и водонепопиваем материал.