Държавен вестник, бр. 11, 2003 г., стр. 156

С Т Р .  156
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  11
1. описание на постовете или маршрутите за
движение на конвоя от началния до крайния пункт;
2. особеностите на постовете и маршрути-
те и на какво следва да се обръща внимание
при изпълнението на конвойната служба, на-
правленията, по които се конвоира с влак или
автобус, места за престой (гари, автогари),
както и други особености, които конвоят тряб-
ва да има предвид;
3. реда за осъществяване на връзка и взаи-
модействие с териториалните звена по марш-
рута на конвоирането или постовете;
4. реда за действие на конвойните при напа-
дение върху конвоя, бягство на конвоиран или
при възникване на други извънредни ситуации.
(3) Инструкциите се разработват за всеки
отделен маршрут и пост.
(4) За конвоиране се определят най-малко
два маршрута, като единият от тях е основен.
(5) Въз основата на разработените инструк-
ции се изготвят маршрутни книжки, в които се
отразяват особеностите на маршрутите, общи-
те и особените задължения на нарядите, както
и друга информация, касаеща осъществяването
на конвойната дейност.
(6) Инструкции се разработват и за дежур-
ните и завеждащите арестните помещения, ко-
ито трябва да включват общите и особените
задължения на служителите.
(7) След издаване на заповед по чл. 51 или
при настъпили промени в оперативната обста-
новка документите по предходните алинеи сво-
евременно се актуализират.
Чл. 53. (1) Началниците на етапните конвой-
ни звена организират пропускателния режим,
вътрешния ред, охраната и отбраната на съдеб-
ните сгради съгласно установените от минис-
търа на правосъдието правила.
(2) Когато конвойното звено е разположе-
но в сграда с други служби на Министерството
на правосъдието или Министерството на вът-
решните работи, планът по ал. 1 е част от об-
щия план за обекта.
Чл. 54. Личният състав, който ще участва
в конвойния наряд, се определя за всеки кон-
кретен случай от началниците на територи-
алните звена за охрана, а при конвой в чужби-
на—от главния директор на Главна дирекция
“Охрана” или упълномощено от него лице, в
зависимост от:
1. броя на лицата, които ще се конвоират, сте-
пента на обществена опасност на извършените
от тях деяния, тежестта на наложените им нака-
зания, както и от личността на конвоираните;
2. поведението, което конвоираните са по-
казали по време на задържането им или при
предишно конвоиране;
3. възрастта, физиката и пола на конвоира-
ните лица;
4. разстоянието и особеностите на маршру-
та, по който ще се конвоират лицата;
5. превозното средство, което ще бъде из-
ползвано;
6. наличието на данни за осуетяване на конвоя.
Чл. 55. (1) При конвоиране на група лица
числеността на служителите от конвойния на-
ряд трябва да бъде по-голяма или равна на по-
ловината от броя на конвоираните лица, освен
случаите по чл. 32, ал.1.
(2) При извършване на конвойна дейност от
и за чужбина, както и при конвоирането на
особено опасни лица в страната се осигуряват
минимум двама конвойни на едно лице.
(3) На всеки конвоен наряд се определя стар-
ши на наряда.
(4) Когато конвойните в наряд са повече от
пет, за старши на наряда се назначава служител
на длъжност командир на отделение и нагоре,
а при 10 и повече конвойни—служител на по-
висока длъжност.
Чл. 56. (1) За уреждане на административ-
ни, езикови, медицински и други специфични
въпроси по служебен ред в конвойния наряд
могат да се включват и други държавни служи-
тели без правомощия на охранители.
(2) Лицата по ал. 1 не се включват в разчета
на силите за конвоиране.
Чл. 57. (1) Конвоиращите извършват конво-
иране, когато това им е възложено с акт на съд,
на орган на предварителното производство или
друг компетентен държавен орган.
(2) Необходимите документи за конвоира-
не, издадени от възложителя по ал. 1, са:
1. акт на съда или на органите на предвари-
телното производство—за лица, осъдени на
лишаване от свобода; лица с наложена мярка за
неотклонение “задържане под стража” или лица
с постановено “принудително довеждане”;
2. писмена заповед на компетентните длъж-
ностни лица—за принудително отвеждане или
експулсиране на чужди граждани от страната;
3. заявка за конвоиране от местата за лиша-
ване от свобода;
4. телеграма за обявяване за общодържавно
издирване—за лица по чл. 36, издирвани от ор-
ганите на МВР.
Чл. 58. (1) Организацията за конвоиране на
лица започва от получаването на документите
по чл. 57, ал. 2 в териториалното звено за охра-
на, откъдето започва конвоирането.
(2) Началникът на звеното по ал. 1 или упъл-
номощено от него длъжностно лице издава
писмена заповед за конвоиране на лицето. Към
заповедта се прилага и съответният документ
по чл. 57, ал. 1, както и съпроводителни доку-
менти, ако има такива.