Държавен вестник, бр. 19, 2009 г., стр. 23

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
(2) Средствата по ал. 1, т. 4 се разходват за
консервация и реставрация на недвижими кул-
турни ценности.
(3) Паричните постъпления от концесионни-
те плащания за общински концесии и от гаран-
ции и обезщетения се разходват, както следва:
1. тридесет на сто—за консервация и рестав-
рация на недвижими културни ценности;
2. тридесет на сто—в приход на общински
фонд “Култура”;
3. четиридесет на сто—в приход на общин-
ския бюджет.
Г л а в а  ш е с т а
ОПАЗВАНЕ НА ДВИЖИМОТО КУЛТУРНО
НАСЛЕДСТВО
Раздел I
Издирване
Чл. 92. (1) Издирването на движимите кул-
турни ценности обхваща получаване и докумен-
тиране на информация от различни източници,
включително и теренни проучвания.
(2) Теренните проучвания се осъществяват
на територията на Република България, сред
обществото и в неговата материална среда.
Чл. 93. (1) Лице, намерило вещ в случаите
по чл. 88 и 91 от Закона за собствеността, е
длъжно в 7-дневен срок да уведоми и най-близ-
кия държавен или общински музей.
(2) Лицето е длъжно да запази вещта във
вида и състоянието, в които я е намерило, до
предаването є на компетентните органи.
(3) Лице, което не изпълни изискванията на
ал. 1, няма правата по чл. 111 и не може да при-
добие право на собственост върху намерената
вещ по давност.
Чл. 94. (1) Оправомощен представител на
музея, уведомен за намерената вещ, е длъжен
незабавно да направи оглед на вещта и да поеме
съхранението є.
(2) Идентификацията се извършва от музея,
поел съхранението, а когато вещта не отговаря
на тематичния му обхват—от най-близкия дър-
жавен или общински музей със съответния те-
матичен обхват.
(3) Движими вещи, държавна или общинска
собственост на основание чл. 89, ал. 1 и чл. 91,
ал. 1 от Закона за собствеността, ако бъдат
идентифицирани като културни ценности, се
включват във фонда на музея.
(4) Когато движимата вещ бъде идентифи-
цирана като културна ценност—национално
богатство, тя се регистрира в Националния
музеен фонд.
Чл. 95. (1) На лицата, предали вещи по реда
на чл. 93 или съобщили ценна информация за
такива вещи, се дължи възнаграждение. Въз-
награждение не се дължи, ако лицето не е из-
пълнило някое от задълженията си по чл. 93.
(2) Размерът на възнаграждението се опре-
деля с оглед значението на вещта и приноса на
лицето за нейното запазване при условия и по
ред, определени в наредба на министъра на
културата.
Раздел II
Идентификация и регистрация
Чл. 96. (1) Идентификацията е дейност, чрез
която се определя дали дадено нематериално
или материално свидетелство съответства на
критериите за културна ценност, както и него-
вата класификация и категоризация по реда на
този закон.
(2) Идентификация на културни ценности
се извършва от националните и регионалните
музеи самостоятелно или съвместно с други
научни или културни организации и висши учи-
лища.
(3) Идентификация на културни ценности се
извършва от комисия, назначена от директора
на музея. В комисията се включват трима му-
зейни специалисти и най-малко един външен за
музея експерт от съответната област, вписан в
регистъра по ал. 4, както и лице, вписано в ре-
гистъра по чл. 165.
(4) В Министерството на културата се създа-
ва и поддържа регистър, в който се вписват
лицата по ал. 3, които притежават образовател-
на и научна степен “доктор” и най-малко 5 го-
дини стаж в съответната професионална област.
Редът за водене на регистъра се определя с на-
редба на министъра на културата.
Чл. 97. (1) Държавните, регионалните и об-
щинските музеи задължително извършват иден-
тификация при придобиване на вещ, която може
да се определи като културна ценност по реда
на чл. 96, ал. 3.
(2) Държавните и общински органи и инсти-
туции, притежаващи вещи, които могат да се
определят като културни ценности, са длъжни
да поискат идентификацията им от съответния
по тематичен обхват музей.
(3) Физически и юридически лица, прите-
жаващи вещи, които могат да се определят като
културни ценности, могат да поискат тяхната
идентификация от съответния по тематичен
обхват музей.
(4) Физически и юридически лица, форми-
рали колекция от вещи, които могат да се опре-
делят като културни ценности, могат да поис-
кат идентификацията є от съответния по тема-
тичен обхват музей.
(5) Към искането за идентификация лицата
по ал. 2, 3 и 4 прилагат документ, удостоверя-
ващ правото на собственост или държане и дек-
ларация за произхода и способа за придобива-
нето на вещта. За неверни данни деклараторът
носи отговорност по чл. 313 от Наказателния
кодекс.