Държавен вестник, бр. 2, 2021 г., стр. 17

БРОЙ  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
на висшето образование в България и за ро­
лята на различните участници в него – висши 
училища, работодатели, МОН и др.
Таблица 1. Население, брой висши училища 
и брой висши училища на 1 млн. жители за 
различни държави, подредени по големина 
на населението в низходящ ред.
Държава
Население
млн. жи­
тели*
Брой 
ВУ#
Брой ВУ 
на 1 млн. 
жители
Китай
1441,060
1060
0,7
САЩ
331,610
2117
6,4
Русия
145,953
716
4,9
Германия
83,166
392
4,7
Франция
67,098
236
3,5
Великобритания
67,025
170
2,5
Италия
60,244
100
1,7
Южна Корея
51,269
72
1,4
Испания
47,329
89
1,9
Полша
37,958
349
3,3
Канада
37,742
142
3,8
Румъния
19,317
92
4,8
Нидерландия
17,407
131
7,5
Гърция
10,709
36
3,4
Чехия
10,693
62
5,8
Швеция
10,327
44
4,3
Португалия
10,295
99
9,6
Унгария
9,769
54
5,5
Австрия
8,901
94
10,6
България
6,951
52
7,5
Дания
5,822
38
6,5
Финландия
5,525
35
6,3
Словакия
5,457
36
6,6
Норвегия
5,367
32
6
Ирландия
4,963
35
7,1
Хърватия
4,058
47
11,6
Словения
2,095
31
14,8
Естония
1,328
18
13,6
*Из т оч н и к: https://ec.europa.eu/eurostat/
databrowser/view/demo_gind/default/table?lang=en 
https://www.worldometers.info/world-population/
population-by-country/
#Източници: https://www.enic-naric.net/higher-
education-institution.aspx
https://www.whed.net/home.php
От друга страна, вярно е твърдението, че 
учебните планове и програми често са остарели 
и не са обвързани с потребностите на пазара 
на труда, че на много места те осигуряват 
преди всичко теоретична подготовка, без да 
се даде достатъчна възможност на студентите 
да усвоят практически умения и да приложат 
получените знания. Бизнесът основателно 
посочва тези слабости чрез професионал­
ните си организации, но рядко отговаря на 
поканите на ВУ да участва в изготвянето на 
учебни планове и програми и да предложи 
практически стажове на студентите. Структу­
рата на българския бизнес с над 99 % микро-, 
малки и средни предприятия не му позволява 
да инвестира мащабно нито във ВО, нито в 
последваща квалификация и преквалификация 
на работниците, като се изключат малкото на 
брой много големи фирми в страната.
В допълнение повечето ВУ нямат адекватна 
маркетингова стратегия, а някои частни ака­
демични институции скандализират общест­
веността чрез недобри „пазарни“ практики да 
рекламират образователната си услуга, като 
предлагат томболи за екскурзии, автомобили 
и др. на записалите се студенти.
Независимо от всичко казано образование­
то остава ценност от първостепенно значение 
за българина – 80 % от всички запитани са на 
мнение, че е важно да си добре образован, за 
да успееш в живота6. Макар че сред по-младите 
възрастови групи около 25 % не смятат така, 
редица изследвания показват, че завършилите 
висше образование много по-лесно си нами­
рат работа, по-рядко остават безработни и са 
значително по-високо заплатени.
Основните предизвикателства, свързани с 
негативните обществени нагласи към ВО в 
страната, могат да се обобщят до следните:
1) Липса на разпознаваемост на стойността 
на завършеното образование поради остарели 
и необвързани с потребностите на пазара на 
труда учебни планове и програми, преоблада­
ваща теоретична подготовка, без достатъчно 
възможности за усвояване на практически 
умения.
2) Интензифициране на конкуренцията от 
паралелни обучителни институции, някои от 
които се назовават университети, без да са 
акредитирани и без да осигуряват необходи­
мото качество.
3) Слабо маркетингово позициониране на 
българските ВУ като алтернатива на обуче­
нието в чужбина.
2.10 Липса на съответствие с потребностите 
на дигиталното поколение и с компетентно­
стите, необходими за успешна реализация в 
условията на технологична революция
Силните традиции от миналото в развити­
ето на висшето образование и изоставането 
на академичната общност от разбирането, че 
в системата на висшето образование навлизат 
поколения с напълно различни образователни 
потребности от съществувалите до момента, 
причинява интелектуална и технологична кон­
фронтация между преподаватели и студенти,
6 https://rctrend.bg/project/нагласи-на-българите-
февруари-2017-част-т/, посл. достъп – 12.07.2019 г.