Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
(3) Вътрешностите от коремната кухина се
отстраняват и се преглеждат на място. Главата
може да се отдели като трофей.
Чл. 17. (1) Дребният дивеч може да бъде
напълно или частично изкормен на място или
в предприятието.
(2) Дребният дивеч по ал. 1 се транспортира
до предприятието до 12 часа след отстрела на
дивеча при температура в превозното средство
до 4 °С.
Чл. 18. (1) Веднага след изкормването по
чл. 16 и 17 дивечът се охлажда до следните тем-
ператури:
1. за едър дивеч—до 7 °С;
2. за дребен дивеч—до 4 °С.
(2) Когато околната температура е по-висока,
отстреляният дивеч се транспортира до предпри-
ятието или до събирателен пункт до 12 часа след
отстрела при спазване на следните изисквания:
1. едрият дивеч се транспортира при спазва-
не на хигиенните изисквания, като се избягва
струпването му на купчини;
2. по време на транспорт дивечът, чиито
вътрешности вече са преминали следкланичен
преглед, се придружава от ветеринарномедицин-
ско свидетелство, което съдържа данни за ре-
зултатите от прегледа и времето на отстрела.
Чл. 19. (1) Изкормването се извършва вед-
нага след пристигането на дивеча в предприя-
тието, с изключение на случаите, когато трупо-
вете са били изкормени на място.
(2) При изкормване белият дроб, сърцето,
черният дроб, бъбреците, далакът и медиастину-
мът могат да се отделят от трупа или да останат
свързани към него чрез естествените им връзки.
Чл. 20. До завършването на прегледа от ве-
теринарен лекар не се допуска:
1. контакт на непрегледани трупове и суб-
продукти с тези, които са преминали ветерина-
рен преглед;
2. преместване, разфасоване и обработка на
непрегледани трупове.
Чл. 21. (1) Не се допуска контакт между месо,
годно за човешка консумация, и възбранено месо
или месо, което е негодно за човешка консума-
ция, стомаси, черва и неядливи субпродукти.
(2) Месото и субпродуктите по ал. 1 да се
отделят в специални помещения или контейне-
ри, разположени по начин, който предотвратя-
ва замърсяването на месото, което е годно за
човешка консумация.
Чл. 22. Тоалетът на трупа, обработката, пре-
работката и транспортът на месото и субпро-
дуктите се извършват при спазване на хигиен-
ните изисквания.
Раздел II
Следкланичен преглед
Чл. 23. (1) Всички части на дивеча се прег-
леждат до 18 часа след постъпването му в пред-
приятието, за да се определи годността на ме-
сото за консумация от хора.
(2) Телесните кухини се отварят по начин,
който позволява извършване на външен оглед.
(3) Държавният ветеринарен лекар при прег-
леда може да изиска разполовяването по дъл-
жина на гръбначния мозък и главата.
Чл. 24. (1) Следкланичният преглед обхваща:
1. външен оглед на трупа и прилежащите му
органи;
2. изследване за изменения на консистенци-
ята, цвета или мириса;
3. палпация на вътрешните органи, когато е
необходимо;
4. анализ на остатъчни количества вредни
ветеринарномедицински препарати, когато вете-
ринарният лекар има съмнение за наличието им.
(2) Когато резултатите от външния оглед по
ал. 1, т. 1 не позволяват оценка на трупа, се из-
вършва допълнителен преглед в лаборатория.
Този преглед може да бъде ограничен до необ-
ходимия брой проби, достатъчни за оценка на
дивеча от целия лов.
(3) Държавният ветеринарен лекар е длъ-
жен да изчака резултатите от прегледа по ал. 2,
преди да даде оценка на дивеча от целия лов
или на частите, за които предполага, че показ-
ват изменения.
Чл. 25. При съмнение за заболяване държав-
ният ветеринарен лекар извършва допълнител-
ни разрези и изследвания на съответните части
на животните, необходими за поставяне на окон-
чателна диагноза.
Чл. 26. Държавният ветеринарен лекар оп-
ределя дали месото представлява опасност за
здравето на хората при установяване на:
1. ненормално поведение или отклонения от
общото здравословно състояние на животните при
получаване на такава информация от ловеца;
2. тумори или абсцеси, когато те са многоб-
ройни или засягат отделни вътрешни органи
или мускули;
3. артрит, орхит, промени в черния дроб или
далака, възпаление на червата или коремната
област;
4. чужди тела в телесните кухини (по-специ-
ално в стомаха и червата) или в урината;
5. образуване на значително количество газ
в храносмилателния тракт с промяна на цвета
на вътрешните органи;
6. значителни изменения в цвета, консистен-
цията или мириса на мускулните тъкани или
органите;
7. открити фрактури, когато не са свързани
с лова;
8. атрофия и/или общ или местен оток;
9. признаци, че органите са сраснали с плев-
рата и перитонеума;
10. други видими обширни промени, като
промяна на цвета и гниене.
Чл. 27. Държавният ветеринарен лекар кон-
фискува месо от дивеч:
1. при което са установени наранявания, с
изключение на появилите се по време на лова,