Държавен вестник, бр. 98, 2008 г., стр. 66

С Т Р .  66
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  98
Ваксинацията по т. 1, 2 и 3 се извършва, както
следва:
а) пролетна: с “лентогенни” ваксини—при мла-
дите птици след 15-я ден от излюпването съгласно
указанията на фирмата производител;
б) есенна: реваксинация с “инактивирана” вак-
сина—подрастващи и възрастни птици, съгласно
указанията на фирмата производител;
Ваксинацията по т. 4 и 5 се извършва на всички
категории птици от ветеринарния лекар, обслужващ
птицефермата или люпилнята, съгласно одобрена-
та от директора на съответното РВМС схема, пред-
ставена от собственика на птицефермата или лю-
пилнята, като може да се използват и регистри-
раните в страната поливалентни ваксини.
Ваксинация на пуйки, пернат дивеч, отглеждан
във ферми, и гълъби:
1. пуйките се ваксинират със същите ваксини и
методи с двойни дози ваксина;
2. пернатият дивеч, отглеждан във ферми (воли-
ери), се реваксинира с ваксина “лентогенен” щам
съгласно указанията на фирмата производител две
седмици преди разселването му;
3. спортните гълъби и тези, предназначени за със-
тезания и изложби, се реваксинират с “инактивира-
на” ваксина на 4-седмична възраст и се реваксинират
4 до 6 седмици преди започване на състезателния сезон
или мероприятието, в което ще участват.
За контрол на имунния статус на ваксинираните
птици 15—20 дни след ваксинацията от всяко стадо
задължително се изследват от 20 до 40 броя кръвни
проби за контрол на напрежението на имунитета и
контрол на извършената ваксинация.
Освен едновалентни ваксини срещу Нюкясълска
болест (псевдочума) по птиците може да се използ-
ват и комбинирани поливалентни ваксини, регист-
рирани в Република България.
2.1.4. Бяс
2.1.4.1. Ваксинация при констатиран случай на
бяс—след лабораторно потвърждаване на болестта
бяс при животните, в засегнатото населено място или
в част от него задължително се ваксинират всички
кучета, котки и домашни животни, излизащи на паша
(съгласно чл. 17, т. 7 от Наредба № 23 от 2002 г. за
профилактика и борба с болестта бяс по животните).
Ваксинацията на домашните кучета по т. 3.1.30 се
извършва съгласно изискванията по чл. 120, ал. 4 ЗВД.
2.1.4.2. Ваксинация на лисиците—НВМС изпъл-
нява одобрена от ЕК програма за орална ваксина-
ция на лисиците. Програмата обхваща залагане на
ваксина на територията на областите в Северна
България, Софийска област, област София-град,
области Кюстендил и Перник. На 1 кв. км се залагат
от 18 до 25 ваксинални примамки.
Забележка. При извършване на посочените по-горе
имунопрофилактични мероприятия от държавния бю-
джет се заплаща само стойността на ваксината и мани-
пулацията. Всички консумативи—индивидуални игли,
спринцовки, транспортни разходи и разходи по фиксира-
не на животните, се заплащат от собствениците на жи-
вотни, с изключение на посочените при ваксинацията на
птици, отглеждани в промишлените птицеферми и в лю-
пилните, където всички разходи са за сметка на собстве-
ниците. Залагането на ваксиналните примамки против
бяс по лисиците е за сметка на държавния бюджет.
2.1.5. Идентификация на животните
2.1.5.1.1. Всички едри преживни животни, раз-
плодни свине в промишлените свинеферми и всички
свине в останалите ферми се идентифицират с инди-
видуална(и) ушна(и) марка(и) съгласно Регламент
1760/2000 и Директива 92/102.
2.1.5.1.2. Всички дребни преживни животни се
идентифицират с индивидуална(и) ушна(и) марка(и)
и електронен чип под формата на ушна марка или
търбушен болус съгласно Регламент 21/2004.
2.1.5.1.3. Всички еднокопитни се идентифицират
с паспорт и инжектируем електронен чип съгласно
Регламент 504/2008.
2.1.5.2. Брой на животните, подлежащи на иден-
тификация през 2009 г., по видове, както следва:
2.1.5.2.1. Брой едри преживни животни—350 000.
2.1.5.2.2. Брой дребни преживни животни—
3 000 000.
2.1.5.2.3. Брой свине—1 000 000.
2.1.5.2.4. Брой еднокопитни—225 000.
Свинете за угояване в промишлените свинеком-
плекси могат да се идентифицират с обща ушна
марка, носеща уникалния номер на животновъд-
ния обект.
При извършване на масови имунопрофилактич-
ни и диагностични мероприятия в списъка на стопа-
ните (по образец КЗЖ—01) се вписва пълният иден-
тификационен номер на третираното животно.
2.1.5.3. Регистрацията и идентификацията на
пчелните семейства се извършва съгласно изисква-
нията по чл. 3 от Наредба № 27 от 2002 г. за регист-
рация и идентификация на пчелните семейства.
2.2. ДИАГНОСТИЧНИ ИЗСЛЕДВАНИЯ
2.2.1. АЛЕРГИЧНИ ДИАГНОСТИЧНИ ИЗ-
СЛЕДВАНИЯ:
2.2.1.1. Туберкулоза говеда
2.2.1.1.1. Еднократно интрадермално изследване
(през пролетта—март—май) на всички говеда, на-
вършили шестседмична възраст, в стада, свободни
от туберкулоза. През есента (септември—ноември)
се изследват всички говеда, пропуснати при пролет-
ното изследване, и всички новородени телета, на-
вършили шестседмична възраст, които не са били
изследвани през пролетта.
 2.2.1.1.2. В стада с констатирана туберкулоза по
говедата изследванията се извършват съгласно чл. 27,
ал. 4 от Наредба № 5 от 2008 г. за здравните изисква-
ния към говеда и свине при придвижването или тран-
спортирането им между Република България и дър-
жавите—членки на Европейския съюз, и за опреде-
ляне на здравния статус на районите и обектите, от
които произхождат, и системите за надзор.
2.2.1.1.3. Еднократно интрадермално изследване
на всички говеда, навършили шестседмична възраст,
внесени в страната от трети страни, по време на
задължителната карантина.
Забележка. Изследваненето по т. 2.2.1.1.3. се за-
плаща от собственика на внесените говеда.
2.2.1.2. Туберкулоза свине: еднократна туберку-
линизация на всички свине и прасета, които се от-
глеждат съвместно с говеда, при които е констати-
рана туберкулоза.
Всички говеда и свине, внесени в страната, се
изследват еднократно за туберкулоза през втората
половина на задължителната карантина, като раз-
ходите са за сметка на собствениците им.
2.2.1.3. Туберкулоза птици (кокошки, пуйки, фа-
зани)—еднократна туберкулинизация на 10 % от
изходните линии, прародителските и родителски-
те стада, ако се отглеждат повече от един яйцено-
сен период.
Забележки:
1. От държавния бюджет се заплаща само стой-
ността на диагностикума и манипулацията. Всички
консумативи—игли за туберкулинизация, транспорт-
ни разходи и разходи по фиксиране на животните, се
заплащат от собствениците на животни.