Държавен вестник, бр. 61, 2006 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  61
ство, предавано от поколение на поколение, се
пресъздава постоянно от общностите и групите
в зависимост от тяхната обкръжаваща среда,
тяхното взаимодействие с природата и тяхната
история и формира чувството им за самобит-
ност и приемственост, като по този начин спо-
собства за насърчаване на уважението към кул-
турното многообразие и творчество на човечест-
вото. По смисъла на тази конвенция за немате-
риално културно наследство се приема само това
нематериално наследство, което съответства на
съществуващите международни нормативни
актове по правата на човека и което отговаря
на изискването за взаимно уважение на общ-
ностите, групите и отделните лица и за устой-
чиво развитие.
2. Определеното в параграф 1 “нематериал-
но културно наследство” се проявява по-специ-
ално в следните области:
(а) устни традиции и форми на изразяване, в
т. ч. и езика в качеството му на носител на не-
материалното културно наследство;
(б) художественоизпълнителско изкуство;
(в) социални обичаи, обреди и празненства;
(г) знания и обичаи, отнасящи се до приро-
дата и вселената;
(д) знания и умения, свързани с традицион-
ните занаяти.
3. “Опазване” означава прилагането на мер-
ки за осигуряване на жизнена трайност на не-
материалното културно наследство, включител-
но неговата идентификация, документиране,
изследване, съхраняване, развитие, експлоата-
ция, популяризиране и предаване, предимно чрез
формалното и неформалното образование, а
така също и възраждане на различните аспекти
на това наследство.
4. “Държави страни” означава държавите,
които са обвързани с тази конвенция и по отно-
шение на които конвенцията е в сила.
5. Тази конвенция се прилага в съответствие
с принципа mutatis mutandis по отношение на
териториите, посочени в член 33, които стават
страни по конвенцията в съответствие с усло-
вията, определени в този член. В тази връзка
изразът “държави страни” се отнася и до тези
територии.
Член 3: Обвързаност с други международни
нормативни документи
Нито една разпоредба на конвенцията не
може да бъде изтълкувана като:
(а) изменение на статута или намаляване
степента на защита на ценностите, обявени за
световно наследство в рамките на Конвенцията
за опазване на световното културно и природно
наследство от 1972 г., които са свързани непос-
редствено с един или друг елемент на немате-
риалното културно наследство; или
(б) засягаща правата и задълженията на
държавите страни, произтичащи от всички
международни нормативни документи, по ко-
ито тези държави са страни, които се отнасят
до правото на интелектуална собственост или
до използването на биологичните и екологич-
ните ресурси.
II. ОРГАНИ НА КОНВЕНЦИЯТА
Член 4: Обща асамблея на държавите страни
1. С настоящото се учредява Обща асамблея
на държавите страни, наричана по-долу “Обща
асамблея”. Общата асамблея е върховен орган
на конвенцията.
2. Общата асамблея се свиква на редовни
сесии на всеки две години. Тя може да бъде
свикана на извънредна сесия, ако се приеме
такова решение, по молба на Междуправител-
ствения комитет по опазване на нематериално-
то културно наследство или по молба на най-
малко една трета от държавите страни.
3. Общата асамблея приема свой Вътрешен
правилник.
Член 5: Междуправителствен комитет по опаз-
ване на нематериалното културно наследство
1. С настоящото към ЮНЕСКО се учредя-
ва Междуправителствен комитет по опазване
на нематериалното културно наследство, на-
ричан по-долу “Комитет”. Комитетът се със-
тои от 18 държави страни, избрани измежду
държавите страни, събрани на Обща асамблея,
след влизането в сила на конвенцията в съот-
ветствие с член 34.
2. Броят на държавите—членки на Комите-
та, ще бъде увеличен на 24, когато броят на дър-
жавите—страни по конвенцията, достигне 50.
Член 6: Избор и мандат на държавите—
членки на Комитета
1. Изборът на държавите—членки на Коми-
тета, се извършва в съответствие с принципите
на справедливо географско разпределение и
справедлива ротация.
2. Държавите—членки на Комитета, се из-
бират за срок четири години измежду държави-
те—страни по конвенцията, събрани на Обща
асамблея.
3. В същото време срокът на мандата на
държавите—членки на Комитета, избрани по
време на първите избори, е две години. На
първите избори тези държави се определят
чрез жребии.
4. На всеки две години Общата асамблея
обновява половината състав на държавите—
членки на Комитета.
5. Тя избира също така толкова държави—
членки на Комитета, колкото са необходими,
за да се запълнят вакантните места.
6. Държава—членка на Комитета, не може да
бъде избирана за два последователни мандата.
7. Държавите—членки на Комитета, опре-
делят за свои представители компетентни лица,
специалисти в различни области на нематери-
алното културно наследство.