Държавен вестник, бр. 76, 2024 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  76
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ТРАНСПОРТА И СЪОБЩЕНИЯТА
КОНВЕНЦИЯ
за пътните знаци и сигнали
(Ратифицирана с Указ № 1457 от 15 август 
1978 г. на Държавния съвет на Народна ре­
публика България – ДВ, бр. 66 от 1978 г., със 
следните резерви: по чл. 5, т. 1, буква „с“: 
„указателните знаци от I до V включително, 
изброени в чл. 5, точка 1, буква „с“, ще бъдат 
дублирани в Народна република България с 
латински букви само за указване на крайните 
цели по международните маршрути, минаващи 
през Народна република България, и на обекти, 
представляващи интерес за международния 
туризъм“; по чл. 44: „Народна република 
България не се счита обвързана от чл. 44 на 
Конвенцията, отнасящ се до решаването на 
възникнали спорове от Международния съд“. 
Резервата е оттеглена със Закона за оттегляне 
на резерви и декларации по международни кон­
венции относно задължителната юрисдикция 
на Международния съд и на международния 
арбитраж (ДВ, бр. 8 от 1994 г.). Направени са 
следните декларации: по чл. 37 от Конвенция­
та: „Народна република България заявява, 
че разпоредбите на чл. 37 от Конвенцията за 
пътните знаци и сигнали, по силата на които 
редица държави не могат да станат страни по 
тази конвенция, са дискриминационни по своя 
характер и счита, че Конвенцията за пътните 
знаци и сигнали трябва да бъде отворена за 
участие от всички заинтересовани държави 
без каквато и да е дискриминация или огра­
ничения“; по чл. 38 от Конвенцията: „Народна 
република България заявява, че разпоредбите 
на чл. 38 от Конвенцията за пътните знаци и 
сигнали са анахронични и противоречат на 
Декларацията на Общото събрание на ООН 
за предоставяне на независимост на колони­
алните страни и народи“; по чл. 46, т. 2, буква 
„b“ от Конвенцията: „В Народна република 
България мотопедите се приравняват към 
мотоциклетите по отношение приложението 
на Конвенцията“. Конвенцията за пътните 
знаци и сигнали е в сила от 6.06.1978 г., а за 
Република България – от 28.12.1979 г.)
Договарящите страни,
Признавайки, че е необходимо международ­
но уеднаквяване на пътните знаци, сигнали 
и символи, както и на пътната маркировка, 
за да се улесни международното движение по 
пътищата и да се повиши пътната безопасност,
Се споразумяха за следните разпоредби:
Г л а в а  I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящата Конвенция след­
ните изрази имат значението, което им се 
придава с настоящия документ:
(а) „Национално законодателство“ на До­
говаряща страна означава цялата съвкупност 
от национални или местни законови и подза­
конови нормативни актове, които са в сила 
на територията на тази Договаряща страна;
(б) „Населено място“ означава място с 
входове и изходи, специално обозначени като 
такива, или определено по друг начин в на­
ционалното законодателство;
(в) „Път“ означава цялата площ на всеки път 
или улица, отворени за обществено движение;
(г) „Платно за движение“ означава частта от 
пътя, която обикновено се използва за движе­
ние на пътни превозни средства; пътят може 
да се състои от няколко платна за движение, 
ясно отделени едно от друго, например чрез 
разделителна ивица или разлика в нивото;
(д) „Пътна лента“ означава всяка една от 
надлъжните ивици, на които се дели платното 
за движение, независимо дали е очертана от 
надлъжна пътна маркировка, или не, която е 
достатъчно широка, за да поеме една движе­
ща се колона от моторни превозни средства, 
различни от мотоциклети;
(е) „Кръстовище“ означава всеки кръстопът 
на едно ниво, пътен възел или разклонение, 
включително откритите площи, образувани 
от такива кръстопътища, пътни възли или 
разклонения;
(ж) „Прелез“ означава всяко кръстовище 
на едно ниво между път и железопътна или 
трамвайна линия със собствено железопътно 
платно;
(з) „Автомагистрала“ означава път, специ­
ално проектиран и изграден за движение на 
моторни превозни средства, който не обслужва 
крайпътни имоти и който:
(i) е снабден, освен на специални места 
или временно, с отделни платна за движение 
в двете посоки, отделени едно от друго или с 
разделителна ивица, която не е предназначе­
на за движение, или по изключение с други 
средства;
(ii) не се пресича на едно ниво с път, желе­
зопътна или трамвайна линия или пешеходна 
пътека; и
(iii) е специално обозначен с пътни знаци 
като автомагистрала;
(и) Превозното средство се счита, че е:
(i) „престояващо“, ако е неподвижно за 
времето, необходимо за качване или слизане 
на хора или за товарене или разтоварване на 
стоки; и