Държавен вестник, бр. 36, 2010 г., стр. 13

БРОЙ  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
които се прилагат правилата за координация 
на системите за социална сигурност по смисъла 
на § 1, т. 22 от допълнителните разпоредби на 
Закона за здравното осигуряване, се издава 
формуляр Е116 (медицински доклад относно 
неработоспособност) или друг аналогичен на 
него документ.
(4) При временна неработоспособност болни­
чен лист се издава за времето от първия ден на 
настъпване на временната неработоспособност 
до нейното възстановяване или до установява­
не на трайно намалена работоспособност от 
ТЕЛК, независимо от това, дали по него ще 
се плати парично обезщетение, с изключение 
на случаите по чл. 9, ал. 1 и 4.
(5) Когато временната неработоспособност е 
продължила повече от 6 месеца без прекъсване 
или 12 месеца с прекъсване в две предходни 
години и в годината на боледуването, отпускът 
се разрешава само след контролен преглед на 
ТЕЛК на всеки два месеца, при условие че са 
налице обективни признаци за възстановяване 
на работоспособността в следващите 6 месеца.
(6) Неработните дни, както и ползването 
на друг законоустановен отпуск не прекъсват 
временната неработоспособност. Прекъсване 
на временната неработоспособност се допуска 
само когато лицето се е явило на работа със 
съгласието на органа, разрешил отпуска по 
болест (лекуващият лекар, ЛКК, ТЕЛК или 
НЕЛК). Това обстоятелство се отразява в ЛАК 
по реда на правилника по чл. 109 от Закона 
за здравето (ЗЗ).
(7) По изключение за отделни случаи след 
мотивирано решение на ТЕЛК отпускът за вре­
менна неработоспособност може да се продължи 
и след изтичането на новите 6 месеца само за 
някои болести, като туберкулоза, травматич­
ни увреждания, следоперативни състояния, 
хепатит, инфаркт на миокарда и др., когато е 
очевидно, че осигуреният ще възстанови рабо­
тоспособността си в следващите 6 месеца. Не 
се разрешава ползването на отпуск за временна 
неработоспособност непрекъснато за повече 
от  18 месеца.
Чл. 7. (1) Болничните листове се издават от 
лекуващите лекари/лекарите по дентална меди­
цина и ЛКК. Лекарите по дентална медицина 
издават болнични листове само за заболявания 
от тяхната специалност. Лекарите от центро­
вете за спешна медицинска помощ могат да 
издават болнични листове за домашно лечение 
до 3 календарни дни. Клиничният преглед и 
становището за временната неработоспособ­
ност се отразяват в личната амбулаторна карта 
(ЛАК) на лицето.
(2) Болнични листове могат да се издават и 
от лечебни заведения, които обслужват лицето 
по месторабота.
Чл. 8. (1) На осигурените лица, които работят 
при повече от един работодател/осигурител, се 
издава повече от един екземпляр на болничния 
лист за представяне пред всеки от тях. В графа 
„бележки“ на болничния лист се изписва броят 
на работодателите или осигурителите, за които 
е издаден.
(2) Когато има данни за настъпила трудова 
злополука, довела до временна неработоспо­
собност, лекарят, издал първичния болничен 
лист за нея, изпраща в 3-дневен срок на тери­
ториалното поделение (ТП) на НОИ копие от 
болничния лист.
(3) Екземплярите на болничния лист, изда­
дени по реда на ал. 1, се извеждат под един 
и същ номер в книгата за регистриране на 
издадените болнични листове и в книгата за 
решенията на ЛКК.
Чл. 9. (1) Болничният лист се издава в деня, 
в който се установи временната неработоспособ­
ност. Не се допуска издаване на болничен лист, 
в който датата на започването на отпуска е по-
късна от датата на издаването му. Изключение 
се допуска само в случаите, когато временната 
неработоспособност е констатирана в деня, в 
който лицето е било на работа, независимо 
от отработените часове, или след изтичане на 
работното му време. В тези случаи отпускът, 
даден за временна неработоспособност, започва 
задължително от следващия календарен ден, 
независимо че той може да е неработен за 
лицето. Изключение се допуска и в случаите, 
когато болничният лист е продължение. В тези 
случаи отпускът, даден за временна нерабо­
тоспособност, започва задължително от деня, 
в който лицето е следвало да се яви на работа 
по предхождащия болничен лист, независимо 
че той може да е неработен за лицето.
(2) Осигуреният е длъжен да представи 
болничния лист или да уведоми работодателя/
осигурителя до два работни дни от издаването му.
(3) В случаите, при които лекуващият ле­
кар или ЛКК са констатирали състояние на 
неработоспособност, но осигуреният откаже 
да му се издаде болничен лист, последният за­
дължително се издава и служебно се изпраща 
на работодателя/осигурителя, където работи 
осигуреният. Ако осигуреният желае да ползва 
платен годишен отпуск за времето, включено 
в болничния лист, той подава съответната 
молба до работодателя/осигурителя. В този 
случай болничният лист се предава от рабо­
тодателя/осигурителя на съответното ТП на 
НОИ заедно с копието от заповедта за отпуск 
по реда на Наредбата за изчисляване и изпла­
щане на паричните обезщетения и помощи от 
държавното обществено осигуряване, приета с 
Постановление № 364 на Министерския съвет 
от 2006 г. (обн., ДВ, бр. 1 от 2007 г.; Решение 
№ 9943 на Върховния административен съд 
от 2007 г. – бр. 1 от 2008 г.; изм. и доп., бр. 
26 от 2008 г.,  бр. 13 и 67 от 2009 г.; Решение 
№ 10068 на Върховния административен съд от 
2009 г. по адм. дело № 4062 от 2009 г. – бр. 80 
от 2009 г.; изм. и доп., бр. 2 от  2010 г.).