Държавен вестник, бр. 54, 2010 г., стр. 43

БРОЙ  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  43  
клиника (отделение) от първо, второ или трето 
ниво на компетентност, назначава лечение и 
диспансеризация.
2.2. Действия на нефролога от лечебните за­
ведения за извънболнична медицинска помощ: 
а) отхвърля или потвърждава наличието на 
възпалителния процес;
б) провежда и контролира лечението и ефекта 
от него, провежда ехография на бъбреци и пи­
кочен мехур, назначава необходими контролни 
изследвания или допълнителни функционални, 
рентгенологични и други образни изследвания; 
уточнява се тежестта (стадият) в протичането 
на възпалителния процес; според клиничното 
протичане пациентът се консултира с други спе­
циалисти – уролог, специалист по акушерство и 
гинекология, за уточняване на евентуалните пред­
разполагащи фактори за бъбречното заболяване и 
усложнения (наличие, тежест, лечение);
в) съвместно с пациента изгражда писмен 
индивидуален лечебен план – консервативно или 
радикално лечение;
г) запознава пациента и неговите близки с 
основните данни за конкретното възпалително 
заболяване и с принципите, етапите и продъл­
жителността на лечение; изгражда и поддържа 
доверие и партньорство с пациента;
д) определя работоспособността му;
е) назначава всяка следваща визита и следи 
клиничния отговор до поставяне състоянието на 
пациента под контрол, оздравяването му или до 
хоспитализацията му в клиниката (отделението); 
ж) диспансеризира пациента с пиелонефрит;
з) насочва пациентът за хоспитализация към 
клиника (отделение) по нефрология от първо, 
второ или трето ниво на компетентност.
3. Остра и хронична бъбречна недостатъчност
3.1. Действия на общопрактикуващия лекар:
а) първична диагностика – активно изследва 
стойностите на серумния креатинин при пациен­
ти с хипертония, подагра, гломерулопатии, други 
системни заболявания, хронични пиелонефрити, 
захарен диабет, бъбречни аномалии, продължително 
приемане на медикаменти за други заболявания, 
за установяване на новооткрита бъбречна недос­
татъчност; при поява на новооткрит пациент с 
оплаквания, характерни за острата или хроничната 
бъбречна недостатъчност, извършва диагностични 
процедури; 
б) в спешни случаи включва начално симпто­
матично лечение;
в) насочва всички пациенти с остра и хро­
нична бъбречна недостатъчност, вкл. и такива, 
провеждащи диализно лечение, към нефролог 
за диагностично уточняване, назначаване на ле­
чение и диспансеризация или за хоспитализация 
към клиника (отделение) по нефрология или за 
диализно лечение.
3.2. Действия на нефролога от лечебните за­
ведения за извънболнична медицинска помощ: 
а) отхвърля или потвърждава наличието на 
остра или хронична бъбречна недостатъчност, 
провежда изследване за определяне на стадия на 
бъбречна недостатъчност, провежда допълнителни 
лабораторни, функционални и инструментални 
изследвания, вкл. ултразвуково изследване на 
отделителната система, уточнява предразполага­
щи фактори за бъбречната недостатъчност, при 
съмнение за гломерулопатия или друга системна 
нефропатия насочва пациента за диагностично 
уточняване към клиника (отделение) по нефро­
логия от второ или трето ниво на компетентност, 
насочва за лечение към клиника (отделение) по 
нефрология пациенти с други подлежащи бъбречни 
заболявания, причинили бъбречната недостатъч­
ност, при усложнения от перитонеална диализа 
или при проблеми на диализно лечение или съ­
дов достъп проследява ефекта от провежданото 
лечение, насочва и подготвя за диализно лечение, 
при показания пациентът се консултира с други 
специалисти – уролог, ревматолог, акушер-гине­
колог, кардиолог, офталмолог и др., за уточняване 
на евентуалните причини за остра или хронична 
бъбречна недостатъчност;
б) изгражда индивидуален лечебен план – кон­
сервативно или диализно лечение;
в) подготвя пациента за извършване на посто­
янен съдов достъп;
г) запознава пациента и неговите близки с ос­
новните данни на конкретното бъбречно заболяване 
и с принципите и продължителността на лечение; 
изгражда и поддържа доверие и партньорство с 
пациента;
д) определя работоспособността му;
е) назначава всяка следваща визита при не­
обходимост; 
ж) диспансеризира пациента; 
з) насочва пациента за диализно лечение, ако 
такова се налага.
4. Нефролитиаза 
4.1. Действия на общопрактикуващия лекар:
а) първична диагностика – при поява на но­
вооткрит пациент с нефролитиаза или с бъбречна 
колика извършва диагностични процедури;
б) в спешни случаи включва начално лечение;
в) насочва всички пациенти с нефролитиаза 
към нефролог или към уролог за диагностично 
уточняване, назначаване лечение и проследяване 
ефекта от него.
4.2. Действия на нефролога от лечебните за­
ведения за извънболнична медицинска помощ: 
а) отхвърля или потвърждава наличието на 
литиаза, определя размера и локализацията на 
конкрементите, назначава консервативно лечение, 
определя хигиенно-диетичен режим, провежда 
ултразвуково изследване на отделителната сис­
тема, изследва бъбречната функция, назначава 
допълнителни функционални и инструментални 
изследвания, при нужда насочва пациента за кон­
султация с уролог и ендокринолог, насочва пациента 
за хоспитализация в клиниката (отделението) по 
нефрология или за урологична клиника за опе­
ративно лечение, други инвазивни терапевтични 
методи или екстракорпорална литотрипсия на 
пикочни камъни, когато това се налага;
б) съвместно с пациента изгражда писмен 
индивидуален лечебен план – консервативно или 
радикално лечение;
в) подготвя пациента за радикално лече­
ние – оперативно лечение, други инвазиви терапев­
тични методи или екстракорпорална литотрипсия 
на пикочни камъни, в определени случаи;