Държавен вестник, бр. 21, 2007 г., стр. 33

Б Р О Й  21
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
ва; това проучване трябва да включва попълва-
нето на въпросник, който да предоставя инфор-
мация за:
а) географското място и региона, където жи-
вотното е било открито мъртво или отстреляно;
б) датата, на която животното е било откри-
то мъртво или отстреляно;
в) лицето, което е намерило или отстреляло
животното;
г) възрастта и пола на свинята;
д) ако е намерена мъртва, състоянието на
трупа;
е) резултатите от лабораторните изследвания;
15. програми за надзор и превантивни мер-
ки, прилагани по отношение на разположени-
те в определения като заразен регион живот-
новъдни обекти, включително и по отношение
на транспортирането и придвижването на жи-
вотни в границите на този регион, от него или
към него; тези мерки задължително включват
забрана за придвижване на свине, на семенен
материал, яйцеклетки или ембриони от тях,
когато същите идват от места в заразения ре-
гион и са транспортирани за други държави—
членки на ЕС;
16. други критерии, които следва да бъдат
прилагани за вдигане на мерките, предприети
за ликвидиране на заболяването в съответния
регион, както и мерките, прилагани по отноше-
ние на животновъдните обекти в този регион;
17. органите на НВМС, отговорни за надзо-
ра и координирането на дейността на звената,
отговорни за осъществяването на плана;
18. въведената в действие система, за да може
назначената по чл. 27 комисия да прави перио-
дичен преглед на резултатите от плана за лик-
видиране на болестта КЧС;
19. мерките за мониторинг на болестта КЧС,
наложени след края на период от най-малкото
12 месеца след последния потвърден случай на бо-
лестта КЧС при диви свине от съответния заразен
регион, като тези мерки трябва да са в сила в про-
дължение на най-малко 12 месеца и обхващат
минималните мерки, наложени по т. 7, 11 и 12.
 (4) На всеки 6 месеца НВМС изпраща на ЕК
и държавите членки информация за епизоотич-
ната обстановка в определената зона и за ре-
зултатите от прилагането на плана по ал. 1.
Раздел X
Диагностични процедури и изисквания за
биобезопасност
Чл. 30. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба осигурява условия за:
1. провеждане на всички диагностични про-
цедури, взимания на проби и извършване на
лабораторни изследвания за откриване на на-
личието на КЧС в съответствие с изискванията
на диагностичното ръководство;
2. определяне на единна национална лабора-
тория, която да отговаря за координиране на стан-
дартите и методите за поставяне на диагноза.
(2) Националната лаборатория по ал. 1, т. 2
е в контакт със съответната референтна лабо-
ратория на Европейската общност.
(3) За осигуряване еднаквост на процедурите
по диагностика на КЧС НВМС прилага диагнос-
тично ръководство, което съдържа най-малко:
1. минималните изисквания за биобезопас-
ност и стандарти за качество, които се спазват
от лабораториите за диагностика на КЧС и в
процеса на транспортиране на проби;
2. критериите и процедурите, които се спаз-
ват при извършване на клинични или следсмърт-
ни прегледи, имащи за цел изключване или
потвърждаване на наличие на КЧС;
3. критериите и процедурите, които се спаз-
ват при вземане и събиране на проби от живи
свине или на трупове от тях, когато целта на
тези проби е изключването или потвърждава-
нето чрез лабораторни изследвания на нали-
чието на КЧС, както и методите за вземане
на проби за серологичен или вирусологичен
скрийнинг, провеждан в рамките на прилага-
нето на предвидените в настоящата наредба
мерки;
4. необходимите лабораторните изследвания,
които се използват за диагностика на КЧС,
включително:
а) изследванията за диференциална диагнос-
тика между вируса на КЧС и други пестивируси;
б) ако е възможно и подходящо, изследвани-
ята, насочени към различаване на антителния
модел, излъчван от една маркерна ваксина, от
този, излъчван от дивия тип на вируса на КЧС;
в) критериите за оценка на резултатите от
лабораторните изследвания;
5. лабораторните техники, които се използ-
ват за генно типизиране на изолатите на вируса
на КЧС.
(4) За да се гарантират подходящите усло-
вия за биобезопасност за защита на здравето
на животните, вирусът на КЧС, неговият ге-
ном, антигените и ваксините, когато са пред-
назначени за изследователска дейност, диаг-
ностика или производство, трябва да бъдат
манипулирани или използвани само на одоб-
рени от НВМС места, предприятия или лабо-
ратории.
(5) Националната ветеринарномедицинска
служба представя в ЕК списък на одобрените
места, предприятия или лаборатории по пред-
ходната алинея, като постоянно го актуализира.
Раздел XI
Използване, производство и продажба на
ваксини срещу болестта КЧС
Чл. 31. (1) Ваксинирането срещу болестта
КЧС в Република България е забранено.
(2) При необходимост след разрешение на
ЕК НВМС определя правила за производство,
опаковане, разпространение и съхраняване на
ваксини срещу КЧС.