Държавен вестник, бр. 22, 2018 г., стр. 26

СТР.  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  22
3. посочва групата, съответно групите от 
клиенти, за чиито нужди, характеристики и 
цели не е подходящ финансовият инструмент.
(6) Когато инвестиционните посредници 
си сътрудничат за създаването на финансов 
инструмент, определят само един целеви пазар.
(7) Инвестиционен посредник, който 
създава финансови инструменти, предлага­
ни чрез други инвестиционни посредници, 
определя нуждите и характеристиките на 
клиентите, за които е подходящ продуктът, 
въз основа на знанията за и опита с финан­
совия инструмент или с подобни финансови 
инструменти, финансовите пазари и нуждите, 
характеристиките и целите на потенциалните 
крайни клиенти.
(8) Инвестиционният посредник извършва 
сценариен анализ по отношение на финансови­
те инструменти, които създава, като извърш­
ва оценка на рисковете от незадоволителни 
резултати за крайните клиенти като резултат 
от продукта и обстоятелствата, при които е 
възможна появата на тези резултати, както 
и оценка на финансовия инструмент при не­
благоприятни условия, обхващащи какво би 
се случило, ако:
1. пазарната среда се влоши;
2. инвестиционният посредник, който 
създава финансовия инструмент, или трето 
лице, участващо в създаването и/или функци­
онирането на финансовия инструмент, изпита 
финансови затруднения, или ако възникне 
друг риск на насрещна страна;
3. финансовият инструмент не стане жиз­
неспособен от търговска гледна точка, или
4. търсенето на финансовия инструмент е 
много по-високо от очакваното, което оказва 
негативно въздействие върху финансовите 
ресурси на посредника и/или върху пазара 
на базовия инструмент.
(9) Инвестиционният посредник определя 
дали даден финансов инструмент отговаря на 
идентифицираните нужди, характеристики 
и цели на целевия пазар, включително като 
взема предвид:
1. профилът на риска/възвръщаемостта на 
финансовия инструмент да е в съответствие 
с целевия пазар; и
2. основната цел при проектирането на 
финансовия инструмент е да бъдат създаде­
ни характеристики, които облагодетелстват 
клиента, а не бизнес модел, който разчита на 
незадоволителни резултати за клиента, за да 
се осигури доходност.
Чл. 14. Инвестиционният посредник опре­
деля структурата на таксите и комисионите, 
предвидени за финансовия инструмент, вклю­
чително като изследва дали:
1. разходите, таксите и комисионите за 
финансовия инструмент са съвместими с 
нуждите, целите и характеристиките на це­
левия пазар;
2. таксите и комисионите не засягат не­
благоприятно очакваната възвръщаемост на 
финансовия инструмент, включително дали 
разходите, таксите и комисионите са рав­
ностойни, или превишават, или елиминират 
почти всички очаквани данъчни облекчения, 
свързани с финансовия инструмент;
3. структурата на таксите и комисионите 
на финансовия инструмент е достатъчно про­
зрачна за целевия пазар, включително дали 
не съдържа скрити такси, или не е твърде 
сложна за разбиране.
Чл. 15. (1) Инвестиционният посредник 
предоставя информация за финансовия ин­
струмент на лицата, които разпространяват 
създаден от него финансов инструмент, ко­
ято обхваща данни за подходящите канали 
за предлагане на финансовия инструмент, 
за процеса на одобрение на продукта и за 
оценката на целевия пазар.
(2) Данните трябва да са ясни, достатъч­
ни и разбираеми, за да могат лицата, които 
разпространяват финансовия инструмент, да 
разбират, както и да препоръчват или продават 
правилно финансовия инструмент.
Чл. 16. (1) Инвестиционният посредник 
извършва периодичен преглед на финансо­
вите инструменти, които създава, като взе­
ма предвид всяко събитие, което би могло 
съществено да засегне потенциалния риск за 
целевия пазар.
(2) Инвестиционният посредник следи 
дали финансовият инструмент продължава 
да съответства на нуждите, характеристиките 
и целите на целевия пазар, както и дали се 
предлага на целевия пазар, или достига до 
клиенти, на чиито нужди, характеристики и 
цели не отговаря.
Чл. 17. (1) Инвестиционният посредник 
извършва преглед на финансовите инстру­
менти преди всяка по-нататъшна емисия 
или повторно предлагане на пазара, ако има 
информация за събитие, което може същест­
вено да повлияе върху потенциалния риск за 
инвеститорите.
(2) Инвестиционният посредник извършва 
през редовни интервали от време оценка дали 
финансовите инструменти функционират по 
предвидения начин.
(3) Инвестиционният посредник определя 
колко често да извършва преглед на финансо­
вите си инструменти въз основа на съответни 
фактори, включително фактори, свързани със 
сложността или иновативния характер на 
прилаганите инвестиционни стратегии.
(4) Инвестиционният посредник идентифи­
цира ключовите събития, които биха повлияли 
на потенциалния риск или очакванията за 
възвръщаемост на финансовия инструмент, 
като взема предвид най-малко:
1. преминаването на определен праг, което 
ще засегне профила на възвръщаемостта на 
финансовия инструмент, или