Държавен вестник, бр. 14, 2010 г., стр. 27

БРОЙ  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  27  
5.6.1.1. Консултиране на пациента, определяне 
целта на лъчелечението и записване в листа на 
чакащи.
5.6.1.2. Назначаване на допълнителни изследва-
ния в извънболничната помощ, които подпомагат 
вземането на решението по т. 5.6.1.1.
5.6.1.3. Назначаване на ЛЛ.
5.6.1.4. Планиране на ЛЛ. 
5.6.1.5. Провеждане на ЛЛ. 
5.6.1.6. Преценка на необходимостта и провеж-
дане на лъче-химиолечение със сенсибилизиращи 
тумора към радиацията дози на медикаментите.
5.6.1.7. Контролиране на ЛЛ, респ. лъче-химиоле-
чението и клиничното проследяване на пациента. 
5.6.1.8. Въвеждане на нови методи за повиша-
ване ефективността на лъчелечението като водещ 
метод с прилагане на периодично навлизащите в 
практиката и разрешени за употреба лекарствени 
продукти.
5.6.2. Лица, които не притежават специалност по 
т. 5.6.1, могат да извършват отделни лъчелечебни 
дейности под наблюдението и отговорността на 
лекар – специалист по ЛЛ.
5.6.3. Лъчетерапевтът, поемащ писменна от-
говорност за цялостния процес на ЛЛ, трябва да 
има специалност по ЛЛ. 
5.6.4. Радикалното лъчелечение трябва да бъде 
контролирано и/или клинично ръководено от лекар 
със специалност ЛЛ.
5.6.5. Броят на лъчетерапевтите в клиника 
(отделение) по ЛЛ се определя в зависимост от 
нивото на отговорност, квалификация и техноло-
гичното є оборудване. Той трябва да съответства 
на броя на случаите, преминаващи през звеното. 
За допълнителното извършване на учебната и 
научната дейност този брой трябва допълнително 
да бъде увеличен. 
5.6.6. Лекарите, които провеждат едновременно 
лъче-химиолечение, трябва да притежават втора 
специалност по онкология. 
5.7. Медицински радиологични физици (МРФ) са 
специалисти с висше  образование, които участват 
пряко в лъчелечебния процес и  разделят отго-
ворността с лекарите в специфична част от него. 
5.7.1. Медицинските радиологични физици 
писменно поемат отговорността за: 
5.7.1.1. Физико-техническите параметри на 
терапевтичните и помощните уредби и средства. 
5.7.1.2. Правилното функциониране на систе-
мата за планиране на лъчелечението и изготвяне 
на лъчетерапевтичния дозиметричен план. 
5.7.1.3. Количествения контрол на аплицира-
ната доза. 
5.7.1.4. Осигуряването на индивидуалните за-
щитни приспособления за пациента. 
5.7.1.5. Дозиметричното калибриране и перио-
дичните дозиметрични проверки на терапевтичните 
уредби и помощните уредби и средства.
5.7.1.6. Калибрирането и метрологичния контрол 
на средствата за измерване. 
5.7.2. За МРФ могат да бъдат назначавани 
физици, притежаващи бакалавърска степен по 
физика и/или магистратура по медицинска физика. 
5.7.3. След приключване на 5-годишно обучение 
(работа)  в клиника/отделения по ЛЛ лицата по 
т. 5.7.2 трябва да придобият специалност „Меди-
цинска радиологична физика“. 
5.8. В зависимост от вида на апаратурното 
оборудване  и натовареността на лъчелечебното 
звено с пациенти може да бъде обособена лабо-
ратория по клинична дозиметрия. 
5.8.1. Лабораторията по клинична дозиметрия 
в клиника (отделение) по ЛЛ трябва да бъде 
ръководена от медицински физик-експерт (със 
специалност медицинска физика).
5.9. Рентгенови лъчетерапевтични лаборанти са 
специалисти, преминали през специално обучение, 
преди да поемат отговорност за самостоятелно 
извършване на лъчелечебна дейност.
5.10. Функционирането на клиника (отделе-
ние) по ЛЛ се обуславя от необходимостта да 
бъде осигурен допълнителен персонал, включващ 
медицински сестри, секретарки и персонал за 
технологичното поддържане на всички дейности.
5.11. Специалистите по ЛЛ на първо ниво (ле-
кари, физици, инженери) и на второ ниво (рент-
генови лаборанти и сестри) трябва периодично 
да преминават през програми за продължително 
медицинско и немедицинско обучение.
6. Организиране, провеждане и контрол на 
основните етапи в лъчелечебния процес:
6.1. Всички дейности от момента на влизане 
на пациента в клиника (отделение) по ЛЛ до мо-
мента на напускането му трябва да бъдат описани. 
6.2. Преди да се внедрят в лечебната практика, 
всички нови методи и техники за ЛЛ трябва да 
бъдат проверявани. При необходимост могат да 
се провеждат допълнителни проверки и тестове, 
като се използват различни и независими начини 
за контрол на методите за ЛЛ и за оценка на кли-
ничните резултати. Рутинните проверки трябва да 
са достатъчно чести в хода на лечението, за да се 
открият грешките, колкото е възможно по-рано.
6.3. Клинико-биологично планиране:
6.3.1. Цялата информация за пациента трябва да 
бъде събрана и съхранявана, след като лечението е 
приключило. Ако преди това е извършено друго ЛЛ, 
трябва да се документират видът на използваната 
техника, непосредственият резултат и оценката на 
късните лъчеви реакции и увреждания.
6.3.2. За провеждането на ЛЛ трябва да бъде 
направена хистопатологична диагноза. 
6.3.3. За определяне целта на лъчелечение-
то – палиативна или радикална, е необходимо 
заболяването на пациента предварително да бъде 
стадирано според TNM на UICC или други меж-
дународно одобрени класификации или системи 
за стадиране (FIGO).
6.3.4. Целта на лечението трябва да бъде ясно 
записана в историята на заболяването на пациента .
6.3.5. Информация за стадия на заболяването, 
прогноза, ранни и късни ефекти от лечението 
трябва да бъдат разяснени на пациента съобразно 
културното и религиозното му ниво. 
6.3.6. Всички детайли относно клинико-биоло-
гичното, анатомотопографското и дозиметричното 
планиране на ЛЛ, измерванията in vivo, контро-
лиране на лъчелечебния план и друг вид контрол 
трябва да се съхраняват в историята на заболява-
нето или друга документация за пациента и да се 
пазят минимум 10 години. 
6.3.7. Препоръчва се при провеждане на лъ-
челечението да се вземат предвид периодично 
приеманите с консенсус от Гилдията на лъчетера-