Държавен вестник, бр. 44, 2017 г., стр. 21

БРОЙ  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
Заключителна разпоредба
§ 8. Параграф 3, т. 1 и § 5 влизат в сила 
от 1 юли 2017 г., а § 6 и 7 влизат в сила от 
1 август 2017 г.
Министър:
Владислав Горанов
3976
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 640
от 18 януари 2017 г.
по административно дело № 1649 от 2015 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – трето отделение, в съдебно 
заседание на трети октомври две хиляди и 
шестнадесета година в състав: председател: 
Галина Христова, членове: Таня Куцарова и 
Пламен Петрунов, при секретар Десислава 
Александрова и с участието на прокурора 
Антоанета Генчева изслуша докладвано­
то от съдията Таня Куцарова по адм. дело 
№ 1649/2015 г.
Производството е по реда на чл. 185 и сл. от 
Административнопроцесуалния кодекс (АПК).
Образувано е по жалба от Камарата на 
инженерите в инвестиционното проектира­
не, София, срещу Наредбата за изменение 
и допълнение на Наредба № 4 от 2001 г. за 
обхвата и съдържанието на инвестиционните 
проекти, издадена от министъра на инвес­
тиционното проектиране, обнародвана в ДВ, 
бр. 93 от 2014 г., в частта, с която по § 1 
се създава ал. 3 със следното съдържание: 
„(3) Задължителните части на инвестици­
онните проекти, необходими за издаване на 
разрешение за строеж в отделните фази на 
проектиране за обектите от четвърта и пета 
категория съгласно Наредба № 1 от 2003 г. 
за номенклатурата на видовете строежи 
(ДВ, бр. 72 от 2003 г.), са определени в при­
ложение към наредбата“, и свързания с тази 
разпоредба § 50, с който се създава прило­
жение към чл. 1, ал. 3, както и в частта на 
§ 40, съгласно който глава двадесет и втора 
„Част проект за организация и изпълнение 
на строителството“ се отменя.
 В жалбата се твърди, че в оспорените 
части наредбата противоречи на нормативни 
актове от по-висока степен, същите са приети 
в противоречие с целите и принципите на 
съответните нормативни актове и са приети 
при съществено нарушение на администра­
тивнопроизводствените правила. Развиват се 
доводи за нищожност на оспорените части 
от Наредбата за изменение и допълнение на 
Наредба № 4 от 2001 г. за обхвата и съдържа­
нието на инвестиционните проекти, тъй като 
министърът на инвестиционното проектиране 
е излязъл извън обхвата на предоставената 
му законова компетентност. Иска се обявя­
ване на нищожност на оспорените текстове 
от Наредбата за изменение и допълнение 
на Наредба № 4 от 2001 г. за обхвата и съ­
държанието на инвестиционните проекти, 
издадена от министъра на инвестиционното 
проектиране, обнародвана в ДВ, бр. 93 от 
2014 г., алтернативно се иска отмяната им 
като незаконосъобразни. 
Конкретните оплаквания са за това, че с 
въведените с § 50 от приложение № 1 към 
новосъздадената ал. 3 от наредбата изисква­
ния за становище и проект за всяка една от 
задължителните части на инвестиционните 
проекти се въвежда ново понятие – понятието 
„становище“, като елемент от проектирането, 
който според жалбоподателя замества проект 
по съответната част и представлява негова 
алтернатива и елемент от съдържанието на 
инвестиционния проект. Този елемент, за 
който няма легално определение, поставя 
въпроси във връзка с обема, съдържанието, 
правната му сила, дали е част от инвести­
ционния проект, какви са последиците за 
проекта при непълнота или неяснота, обект 
ли е на авторско право. Твърди се противо­
речие с нормите на чл. 142, 143, 148 и чл. 169, 
ал. 1 ЗУТ, както и с разпоредбите на ЗНА, 
доколкото понятието се въвежда за първи 
път с този подзаконов нормативен акт, което 
е основание за обявяване на последния за 
нищожен. Твърди се нарушение на изисква­
нията на чл. 15 от Закона за енергийната 
ефективност и подзаконовите актове по 
неговото изпълнение, доколкото за част от 
строежите отпада изискването за изработване 
на проект за енергийна ефективност.
Ответникът по жалбата – министърът на 
регионалното развитие и благоустройство­
то, в съдебно заседание от 25.01.2016 г. чрез 
своя процесуален представител е изразил 
становище, че министърът на регионалното 
развитие и благоустройството не е уни­
версален правоприемник на министъра на 
инвестиционното проектиране. В хода на 
делото по същество се изразява становище, 
че жалбата е неоснователна, тъй като са 
спазени административнопроизводствените 
правила по изработване и съобщаване на 
проекта за наредба, изготвени са мотиви 
към същия, не е налице нарушение на ма­
териалния закон. Административният орган 
е действал в рамките на предоставената му 
законова компетентност и приетият подза­
конов нормативен акт не страда от порок, 
водещ до неговата нищожност.