Държавен вестник, бр. 99, 2010 г., стр. 125

БРОЙ  99	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  125  
словните организации на лекарите и лекарите 
по дентална медицина (ЗСОЛЛДМ); т. 189.13 
от акта противоречи на раздел V „Външна 
оценка на качеството“ в Наредба № 10 от 
10.05.2006 г. на министъра на здравеопазване­
то за утвърждаване на медицински стандарт 
„Клинична лаборатория“; т. 189.17 въвежда 
допълнително ограничение на възможностите 
за упражняване на дейност от лечебните заве­
дения в противоречие с условията на чл. 51 от 
Закона за лечебните заведения (ЗЛЗ); т. 227 до 
т. 228 от решението създават предпоставки за 
ограничаване на възможностите за оказване на 
болнична помощ, както и достъпа до такава 
помощ на здравноосигурените лица, с което 
се нарушава принципът на свободен достъп до 
медицинска помощ и забрана за налагане на 
ограничения по географски и административен 
признак, въведени с чл. 4 ЗЗО, и противоречи 
на разпоредбата на чл. 55, ал. 7, т. 2, 5 и 6 
ЗЗО и на чл. 35, т. 1, 2 и 3 и на чл. 45 ЗЗО; с 
т. 229, 229.1 и 229.2 от решението се разширява 
обхватът на контрола, предвиден в глава два­
десет и първа на Националния рамков договор 
(НРД) за 2006 г., без да са налице законови 
основания за това, въвеждат се санкции, които 
следва да са предвидени в НРД 2006 г., и се 
нарушават принципите на равнопоставеност на 
договарящите. Поради това моли съдът да пос­
танови решение, с което да обяви нищожността 
на посочените разпоредби или евентуално да 
отмени същите. 
Ответната страна – Националната здравно­
осигурителна каса, оспорва жалбата, като излага 
съображения за нейната неоснователност. 
Представителят на Върховната администра­
тивна прокуратура изразява становище, че ос­
порените текстове не са нищожни, но т. 189.9; 
189.13; 189.17; 227, т. а и б; 227.1; 227.2; 227.3; 
228; 220 и 229 са незаконосъобразни, тъй като 
въвеждат ограничения и допълнителни задъл­
жения, които не съществуват в нормативната 
уредба, поради което следва да бъдат отменени. 
Като взе предвид изложеното в жалбата, 
становищата на страните и събраните по делото 
доказателства, настоящият състав на Върховния 
административен съд, пето отделение, конста­
тира следното: 
Оспореното решение на Управителния съ­
вет на НЗОК е взето на заседание на органа, 
проведено на 20.01.2009 г. (протокол № РД-
УС- 05-2 от 20.01.2009 г.), на основание чл. 55, 
ал. 3, т. 2 ЗЗО и с него са определени условия, 
на които трябва да отговарят изпълнителите 
на медицинска и дентална помощ, редът за 
сключване на договорите с тях и други условия 
по чл. 55, ал. 2, т. 2, 4, 6 и 7 ЗЗО. 
С т. 189.9 от решението се въвежда изис­
кване при сключване на договори за оказване 
на болнична помощ лечебните заведения да 
представят и декларация за членство в БЛС с 
номер от националния регистър по чл. 13, ал. 1, 
т. 3 ЗСОЛС (сега ЗСОЛЛДМ), както и декла­
рация, че не са отнети правата да упражняват 
медицинска професия в Република България за 
лекарите, които ръководят и работят в лечеб­
ното заведение. Разпоредбата на т. 189.13 от 
решението изисква също и копие от актуален 
сертификат за участие в БНСВОК по клинич­
на лаборатория или копие от сертификат за 
успешно приключил контролен цикъл по про­
грама за контрол на качеството на БНСВОК 
по микробиология, вирусология, паразитология, 
микология и инфекциозна имунология в случа­
ите, когато лечебното заведение има съответния 
вид лаборатории, а т. 189.17 разпорежда да се 
представи копие от заповед на министъра на 
здравеопазването с акредитационната оценка, 
различна от „лоша“, за лечебното заведение и 
за отделните структурни звена по съответните 
клинични пътеки и срокът, за който тя се при­
съжда по смисъла на Наредба № 18 от 2005 г. 
за критериите, показателите и методиката за 
акредитация на лечебните заведения. 
Точка 227 от акта предвижда в рамки­
те на стойностите по чл. 5 от бюджета на 
НЗОК касата да определя за всяка районна 
здравноосигурителна каса обща стойност на 
разходите за болнична помощ по месеци, а 
районните здравноосигурителни каси да опре­
делят стойността на дейностите за болнична и 
медицинска помощ с изпълнителите съгласно 
правила, приети от НЗОК, като изпълнението 
на дейностите се контролира по месеци и се 
коригира на тримесечие, по ред за прилагане 
на т. 227, утвърден от Управителния съвет на 
НЗОК (т. 227.1, 227.2, 227.3 и 228 от решението). 
Разпоредбата на т. 229 от решението пред­
вижда НЗОК да заплаща на изпълнителите на 
болнична помощ средства до утвърдения съ­
гласно т. 227 размер, като дейностите над този 
размер не се заплащат, извършва се проверка на 
лечебното заведение и се прилагат разпоредбите 
на глава двадесета и глава двадесет и първа от 
НРД 2006 г. При актуализация на договорените 
стойности на дейностите за болнична помощ 
изпълнителите подписват допълнително спора­
зумение към сключените договори, а ако такова 
не бъде подписано, договорът се прекратява 
без предизвестие от страна на НЗОК (т. 229.2 
и 229.2 от решението). 
При тези данни съдът стигна до следните 
изводи: 
Жалбата е допустима, тъй като е депози­
рана от организация по смисъла на § 1, т. 2 
от допълнителната разпоредба на АПК, която 
има правен интерес от оспорването съгласно 
чл. 186, ал. 1 АПК. Същата е подадена от Бъл­
гарския лекарски съюз – съсловна организация 
на лекарите, в която членуват всички лекари, 
които упражняват професията си (чл. 1, ал. 2 
във връзка с чл. 2 и 3 от Закона за съслов­
ните организации на лекарите и лекарите по 
дентална медицина) и чиито права са засег­