Държавен вестник, бр. 18, 2007 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  18
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 1
от 13 февруари 2007 г.
по конституционно дело № 9 от 2006 г.
Конституционният съд в състав: председател:
Румен Янков, членове: Васил Гоцев, Людмил Не-
йков, Лазар Груев, Мария Павлова, Емилия Дру-
мева, Владислав Славов, Евгени Танчев, Димитър
Токушев, Благовест Пунев,  Пламен Киров, Кра-
сен Стойчев, при участието на секретар-протоко-
листа Росица Топалова разгледа в закрити заседа-
ния на 8 и 13 февруари 2007 г. конституционно дело
№ 9 от 2006 г., докладвано от съдията Емилия
Друмева.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 и 4, предл.
второ от Конституцията.
Делото е образувано на 16.ХI.2006 г. по искане
на Общото събрание на наказателната колегия на
Върховния касационен съд (ВКС). Иска се да бъде
установена противоконституционността на разпо-
редбата на § 54 от преходните и заключителните
разпоредби на Закона за изменение и допълнение
на Закона за изпълнение на наказанията (ЗИДЗИН,
обн., ДВ, бр. 103 от 2004 г.), както и несъответст-
вието є с международни договори, по които Репуб-
лика България е страна. Оспорената разпоредба (в
сила от 1 януари 2005 г.) гласи “Наказанията поп-
равителен труд без лишаване от свобода, задъл-
жително заселване и лишаване от право на место-
живеене в определено населено място, наложени
преди влизането в сила на този закон, се заменят
с пробация от съда по реда на чл. 304 от Нака-
зателнопроцесуалния кодекс.” По-късно тогаваш-
ният “чл. 304” от Наказателнопроцесуалния кодекс
(НПК) е актуализиран във връзка с влизането в
сила на новия НПК (ДВ, бр. 86 от 2005 г.) и в дейс-
тващата разпоредба на оспорения § 54 е “чл. 306”,
в сила от 29.IV.2006 г.
В искането се поддържа, че § 54 ЗИДЗИН про-
тиворечи на следните конституционни текстове:
чл. 4, ал. 1—принципа за правовата държава, и
чл. 119, ал. 1—правораздаването се осъществява
от съдилищата, тъй като не е съобразена с основ-
ни начала на материалното и процесуалното на-
казателно право, които са елемент на установе-
ния правов ред в държавата, и това според иска-
нето представлява нарушение на Конституцията.
Поддържа се и че пробацията представлява по-
тежко наказание в сравнение със заличените ви-
дове наказания, поради което § 54 ЗИДЗИН не е
в съответствие с международни договори, по ко-
ито Република България е страна—Mеждународ-
ния пакт за граждански и политически права
(МПГПП), чл. 15, ал. 1, изр. 2, и Конвенцията за
защита правата на човека и основните свободи
(ЕКПЧ), чл. 7, ал. 1, изр. 2, които не допускат
налагане на по-тежко наказание от онова, което
е било предвидено в момента на извършването на
престъплението.
С определение от 30.ХI.2006 г. съдът е допус-
нал искането за разглеждане по същество както
по конституционосъобразността на оспорената
разпоредба, така и по съответствието є с между-
народни договори. Със същото определение съ-
дът е конституирал като заинтересувани страни
Народното събрание, Министерския съвет, ми-
нистъра на правосъдието, министъра на вътреш-
ните работи, омбудсмана, Върховната касацион-
на прокуратура, Съюза на съдиите в България,
Асоциацията на прокурорите в България, Наци-
оналното сдружение на българските прокурори
и Висшия адвокатски съвет, от които становища
по делото са представили Министерският съвет,
главният прокурор, министърът на вътрешните
работи, омбудсманът, Висшият адвокатски съ-
вет и Асоциацията на прокурорите в България.
Становище е представено и от ръководителя на
наказателната колегия на ВКС, чието Общо съб-
рание е вносител на искането. Искането изцяло
се подкрепя от главния прокурор, омбудсмана и
от Висшия адвокатски съвет. Асоциацията на про-
курорите в България е дала становище само от-
носно съответствието с Конституцията, в сми-
съл да бъде уважено искането.
Министерският съвет и министърът на вътреш-
ните работи излагат становища, че искането след-
ва да бъде отхвърлено изцяло.
При произнасянето по искането не се получи
необходимото мнозинство за уважаването му,
поради което то се отхвърля. Липсата на мно-
зинство за една от двете тези не позволи на съда
да формира общи мотиви, поради което мотиви-
те на групите съдии се излагат поотделно.
I. Според съдиите Лазар Груев, Емилия Друме-
ва, Евгени Танчев, Димитър Токушев, Пламен
Киров и Красен Стойчев няма противоконститу-
ционност, нито несъответствие на § 54  ЗИДЗИН с
международни договори, по които Република Бъл-
гария е страна, и искането следва да се отхвърли
по следните съображения:
1. В периода декември 2002—юни 2004 г. са
извършени изменения в Наказателния кодекс
(НК), съпроводени с изменения и в други закони,
въвеждащи реформа в санкционната система: за-
личени са някои видове наказания без лишаване
от свобода—задължително заселване, лишаване от
право на местоживеене в определено населено
място и поправителен труд, поради неадекватност
и занижена ефективност в съвременните условия,
и е въведено нов вид наказание—пробация. Законо-
дателят е предвидил дълъг vаcatio legis—първона-
чален старт от 1.I.2004 г., преместен по-късно към
1.I.2005 г.
Новото за българското наказателно право на-
казание пробация е дефинирано като съвкупност
от мерки за контрол и въздействие без лишаване
от свобода, които се налагат заедно или поотдел-
но (чл. 42а, ал. 1 НК). Тези мерки са изчерпател-
но установени в закона като вид, съдържание и
размер и са насочени към “поддържане на необ-
ходим и желан баланс между нуждата общество-
то да има защита в смисъл на поддържането на
правния ред, както и прилагането на норми, оси-
гуряващи възстановяване на щетите, причинени
на жертвите, от една страна, и съобразяването по
същество с нуждите на нарушителя с оглед него-
вото социално поправяне, от друга страна”, след-
вайки Препоръка № (92)16 на Комитета на ми-
нистрите (Съвет на Европа) относно европейски-