Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
Разпоредбата на чл. 411а, ал. 4 НПК създава 
предпоставки делата, подсъдни на специали­
зирания наказателен съд, изцяло да съвпадат 
с делата, подсъдни на районните и окръжните 
съдилища, които разглеждат наказателни 
дела, и на практика те да разглеждат едновре­
менно еднакви дела. Самата правна уредба, 
със създаването на оспорената разпоредба, 
представлява обективно основание за неогра­
ниченото разширяване на компетентността на 
специализирания наказателен съд, без дори 
да се предполага недобросъвестно поведение 
на наблюдаващия прокурор, както се твърди 
в искането.
По горните съображения Конституционни­
ят съд приема, че разпоредбата на чл. 411а, 
ал. 4 НПК следва да бъде обявена за проти­
воконституционна, защото е несъвместима 
с идеята за създаване на специализиран 
наказателен съд по материя, а не по субект. 
Оспорената разпоредба обективно създава 
условия специализираният наказателен съд 
да разглежда дела за всички престъпления 
по Наказателния кодекс без никаква връзка 
между тях, освен идентичност на престъпния 
субект, включително ако извършеното прес­
тъпление извън обхвата на чл. 411а НПК е 
по-тежко. 
Съвкупността от престъпления не обуславя 
винаги обединяване на делата, защото остават 
приложими общите правила за групиране 
на влезлите в сила присъди, постановени от 
различни съдилища, по предвидения проце­
суален ред в чл. 39 НПК и при спазване на 
изискванията по чл. 23 – 25 НК.
Разглеждането на други дела за други прес­
тъпления би направило от специализирания 
наказателен съд общ съд, което противоречи 
на наименованието на новосъздадения съд и 
на целта от създаването му.
Ако се допусне това, на специализирания 
наказателен съд ще се придаде качеството 
на общ съд в противоречие на чл. 119 от 
Конституцията и ще се наруши принципът 
за правовата държава по чл. 4, ал. 1 от Ос­
новния закон.
І.3.2. Относно възможността за разглеждане 
от специализирания наказателен съд на дела за 
различни престъпления срещу различни лица, 
обединени поради връзка помежду им – чл. 411а, 
ал. 5 НПК
Вносителите на искането оспорват чл. 411а, 
ал. 5 НПК, като твърдят, че при някои фор­
ми на съучастие подсъдимият може да не е 
извършил престъпление, подсъдно на спе­
циализирания наказателен съд, но ще бъде 
съден от него.
Оспорената разпоредба не урежда форми 
на съучастие, а предвижда, когато две или 
повече дела за различни престъпления срещу 
различни лица имат връзка помежду си, те да 
се обединяват, ако правилното им изясняване 
налага това, а когато някое от тях е подсъдно 
на специализирания наказателен съд, обеди­
неното дело да се разглежда от него. 
Правилото за обединяване на наказател­
ни дела при връзка между тях е залегнало в 
чл. 41 НПК и е изцяло повторено в първото 
изречение на оспорената разпоредба, като 
не се наблюдава съществено отклонение от 
правилата, приложими за общите съдилища. 
Обединяването на дела за различни престъпле­
ния срещу различни лица при наличието на 
връзка помежду им е законодателно решение, 
утвърдено в дългогодишната съдебна практика. 
То е насочено не само към икономичност и 
бързина на наказателния процес, но и към 
постигане на по-голяма правна сигурност, 
когато по две или повече дела е налице ця­
лостно или частично съвпадение на фактите 
и обстоятелствата, включени в предмета на 
доказване. Оспорената разпоредба на чл. 411а, 
ал. 5 НПК изхожда от същите цели и е изцяло 
подчинена на идеята за справедлив наказате­
лен процес. Създаването є е продиктувано от 
това, че специализираният наказателен съд и 
окръжният съд са съдилища от еднаква сте­
пен съгласно чл. 100а, ал. 2 ЗСВ и възниква 
необходимостта да се определи подсъдността 
на обединеното дело, когато някое от делата 
е подсъдно на специализирания наказателен 
съд, а свързаното с него дело за най-тежкото 
престъпление е подсъдно на окръжния съд. 
В този случай законодателят е преценил за 
целесъобразно да отдаде предимство на спе­
циализирания наказателен съд, за разлика от 
хипотезата по чл. 411а, ал. 6 НПК, в която е 
дал предимство на военния съд, когато едно 
дело е подсъдно на специализирания наказа­
телен съд и на военния съд. 
Разпределението на подсъдността относно 
обединеното дело, извършено с оспорената 
разпоредба на чл. 411а, ал. 5 НПК, не нарушава 
принципа за правовата държава, установен 
в чл. 4, ал. 1 от Конституцията, включващ 
принципа за правна сигурност и принципа за 
материална справедливост. То е естествено 
при положение, че специализираният нака­
зателен съд не е извънреден съд, а е специ­
ализиран съд, равен по степен на окръжните 
съдилища и според правната си уредба е част 
от системата на съдилищата, оглавявана от 
Върховния касационен съд, установен е със 
закон, прилага същото материално и проце­
суално наказателно право и съдиите в него 
се избират при спазване на общите условия и 
ред като съдиите от другите съдилища. Спе­
циализираният наказателен съд ще се наложи 
да се произнася и за престъпления, извън 
обхвата на специализираната му предметна