Държавен вестник, бр. 79, 2018 г., стр. 194

СТР.  194	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  79
ративния риск се вписват в „Предоперативна 
епикриза“. Тя представлява част от Историята 
на заболяването. 
Предоперативната епикриза при спешни 
състояния се попълва от оператора неврохи-
рург, като същият обосновава показанията за 
спешна операция и предполагаемия є вид. При 
планови операции предоперативната епикриза 
се докладва и обсъжда на лекарски колегиум, 
а колективно взетото решение и оценката на 
оперативния риск се вписват от лекуващия лекар.
Предоперативната епикриза включва: ти-
тулна част; предоперативна диагноза; данни от 
анамнезата и физикалния статус в подкрепа на 
основното и придружаващите заболявания; ре-
зултати от лабораторни, инструментални и други 
изследвания; списък на проблемите, покачващи 
оперативния риск, и необходимите профилак-
тични мерки; оценка на оперативния риск; пре-
поръки за предстоящата операция – обем, избор 
на поведение, интраоперативна диагностика, 
профилактични мерки. При онкологични забо-
лявания се отразяват предходни хистологични 
диагнози (ако има такива), предоперативният 
стадий на болестта, оценка за операбилността. 
3.3.9.3. Оперативно лечение.
Всички пациенти с потвърдени показания за 
неврохирургична намеса подлежат на включване 
в „Оперативна програма“. 
Оперативната програма може да бъде дневна 
или седмична. Тя подлежи на корекция при 
възникнали спешни операции, включвани в 
дневната програма с приоритет или при други 
обективни обстоятелства. 
Оперативната програма се съставя от на-
чалника на болничното звено по неврохирур-
гия на база докладите от лекуващите лекари 
след предоперативно обсъждане на лекарски 
колегиум. При спешни операции показанията 
се потвърждават, а срокът и операторът се 
определят от началника на болничното звено 
по неврохирургия или от ръководителя на де-
журния екип. 
Всички пациенти, подложени на оперативна 
намеса, подлежат на предоперативен, интраопе-
ративен и следоперативен контрол и наблюде-
ние от лекуващия и дежурния екип. Същото 
се отнася и за амбулаторните операции, чийто 
обем според оператора неврохирург изисква 
участие и контрол от анестезиолог. 
3.3.9.4. Избор на метод за обезболяване.
Местното обезболяване се изучава, владее 
и извършва от оператора неврохирург, при 
наблюдение на общото състояние от анесте-
зиологичен екип, ако това е необходимо. За-
дължително чрез предварително тестуване се 
изследва поносимостта на пациента към местния 
анестетик. Всички други видове анестезия се 
организират и провеждат от анестезиологичен 
екип съгласно медицинския стандарт „Анестезия 
и интензивно лечение“.
Изборът на анестезия се извършва от анесте-
зиологичния екип, но се съгласува с оператора 
неврохирург относно задачите на операцията, 
очаквания обем на неврохирургичната наме-
са, предполагаемата кръвозагуба, както и при 
отчитане на общото състояние на пациента, 
предоперативните заболявания, спешното 
състояние, оценката на общия и оперативния 
риск, условията за работа и оборудването на 
операционния блок.
3.3.9.5. Избор на операция.
3.3.9.5.1. Изборът на операция се основава 
на следните принципи:
3.3.9.5.1.1. теоретично и практическо владеене 
на оперативните техники; 
3.3.9.5.1.2. да не се увреди пациентът; 
3.3.9.5.1.3. да се реши болестният проблем; 
3.3.9.5.1.4. да се отстрани болестта или да 
се облекчи състоянието; 
3.3.9.5.1.5. да има условия за интраоператив-
но доуточняване на диагнозата и за справяне 
с възможните неврохирургични усложнения.
3.3.9.5.2. Неврохирургичният екип трябва 
да разполага с необходимото оборудване и да 
владее диагностични техники, позволяващи 
интраоперативно доуточняване на диагнозата 
за дефинитивно вземане на решения относно 
вида и обема на неврохирургичната намеса.
3.3.9.5.3. При спешни състояния неврохи-
рургичният екип трябва да прецизира реално 
поведението си и да вземе едно от следните 
решения: 
3.3.9.5.3.1. да предприеме животоспасяваща 
намеса; 
3.3.9.5.3.2. да покани консултант с по-висока 
компетентност; 
3.3.9.5.3.3. да транспортира пациента в бол-
нично звено по неврохирургия с по-големи 
диагностични и лечебни възможности.
3.3.9.5.4. При извършване на неврохирургични 
намеси със среден и голям обем неврохирур-
гичният екип трябва да има възможност за 
патоморфологично изследване и консултация 
със специалист патоморфолог.
3.3.9.6. Оперативен протокол.
Оперативната находка, видът на приложената 
операция, както и евентуалните интраоператив-
ни усложнения се отразяват в оперативен прото-
кол. Оперативният протокол има титулна част. 
В протокола се описва и обосновава избраният 
оперативен достъп, установената оперативна 
находка, извършените интраоперативни диаг-
ностични процедури. Описват се техническите 
етапи на извършената неврохирургична намеса, 
резултатите от интраоперативните патоморфо-
логични изследвания, настъпилите усложнения и 
взетите спрямо тях мерки, поставените дренажи 
и обстоятелствата в края на операцията. При 
сложна интраоперативна находка е уместно 
използването на схеми. 
В Историята на заболяването операторът 
и анестезиологът отразяват назначенията за 
следоперативни изследвания, необходимите 
лекарствени продукти – начинът им на при-
ложение и дозировка. 
3.3.9.7. Следоперативен период.
Лекуващият или дежурният екип осигурява 
постоянно наблюдение в следоперативния пери-
од на локалния статус и общото състояние на 
пациента, количеството и вида на отделяните