Държавен вестник, бр. 27, 2004 г., стр. 66

С Т Р .  66
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  27
и провеждане на мероприятията. В едно и също
ловище не се ловува в два последователни изле-
та, както и не се ловува в един ден в две ловища.
6. “Квартал”—в зависимост от обитаващите
видове дивеч и възприетия начин на ловуване
горският фонд в дадено ловище може да се дели
на квартали за провеждане на гонки (например
фазаново ловище, интензивно ловище за дива
свиня и др.). В ловностопански райони, където
се провежда селекционен и трофеен отстрел чрез
причакване, издебване и спокойно вдигане, не
се обособяват квартали.
7. “Форма и големина на ловните просеки”:
а) ловните просеки, които ще бъдат обрабо-
твани и засявани с фуражни култури, трябва да
имат ширина най-малко два пъти по-голяма от
височината на дървостоя в сечнозряла възраст
и не по-малка от 20 m;
б) просеките, които ще се поддържат под
форма на сечище за бръст, както и тези, които
се предвиждат за трайно затревяване или захра-
стяване, трябва да имат широчина от 10 до 30 m;
в) в едродивечовите ловища се проектират
просеки с широчина от 10 до 30 m според терен-
ните особености;
г) в дребнодивечовите ловища (предимно фа-
занови) се проектират просеки с широчина от
30 до 50 m и разстояние между просеките 300—
500 m. От двете страни на просеката чрез из-
реждане на дървостоя и залесяване на горско-
плодни храсти се създава 10-метров дървесно-
храстов пояс;
д) за подобряване видимостта около чака-
лата се проектират лъчеви просеки с широчина
5—10 m и дължина 100—150 m.
8. “Малоценни дървостои”—представляват
издънкови насаждения, насаждения с преобла-
даващ издънков произход, както и насаждения,
подходящи за реконструкция.
9. “Отваряне на котли”—извършва се чрез
изсичане на голо или изреждане на склопа до
пълнота 0,3, за да се появи млада сечищна рас-
тителност или подлес с цел подобряване защит-
ните и хранителните качества на местообита-
нията. Котлите се разпределят мозаично (рав-
номерно) или групово. Не се поддържат под фор-
мата на дивечови сечища, а се оставят за възоб-
новяване. През следващия 10-годишен период
се отварят други котли в останалата част на
насаждението или в други насаждения.
10. “Залесяване на иглолистни петна”—съз-
дават се в чисто широколистните млади и сред-
новъзрастни насаждения чрез залесяване на иг-
лолистни видове в зависимост от условията на
месторастене с цел подобряване защитните
качества на местообитанията.
11. “Периферни дървесно-храстови пояси”—
периферната ивица на гората се изрежда до пъл-
нота 0,3—0,5, за да се създадат условия за раз-
витие на гъст подраст и подлес под склопа. Сред-
ната широчина на пояса е до 10 m. На определе-
ни места в него се предвижда залесяване на иг-
лолистни и горскоплодни дървесни видове.
12. “Зони на спокойствие”—в тях се забраня-
ват дърводобивните и лесокултурните меро-
приятия за определен период от време—10 го-
дини. Зони на спокойствие се обособяват и на
някои постоянни места на сватбуване на благо-
родния елен. В такива зони се спират горско-
стопанските работи по време на брачния пери-
од по реда на чл. 70 ЗЛОД. Такива зони се обо-
собяват и около местата за раждане на муфлон,
елен и други едри бозайници, както и около ме-
стата, където се концентрира пернат дивеч за
гнездене (водоплаващ, фазани и др.), чрез регу-
лиране на туризма, страничната дейност, па-
шата на домашен добитък и др.
13. “Охранителни ивици”—за да се ограничи
принудителната миграция на едрия дивеч към пе-
риферията на ловностопанския район, която гра-
ничи с горски комплекси, се определя ивица, в
която не се проектират мероприятия за подобря-
ване на хранителната база и ловни съоръжения.
14. “Оградени площи” представляват круп-
ни съоръжения за интензивно стопанисване на
дивеча—дивечовъдна станция, производствено
стопанство, база за интензивно развъждане на
дивеч, възпроизводствен двор, карантинен двор,
аклиматизационен (респ. реаклиматизационен)
двор, волиер, отраслов двор и пр. Оградите им
имат различни размери и различна големина
на отворите, съобразно биологичните изисква-
ния на дивеча и вида на оградената площ.
15. “Производствени стопанства”—това се го-
леми биотехнически съоръжения, които осигу-
ряват интензивно дългогодишно развъждане на
отделни видове дивеч—фазанарии, ферми за па-
тици, кеклици, яребици, зайци, глухари, мечки
и пр. Капацитетът им зависи от основните на-
соки за развитие на ловното стопанство в Ре-
публика България и насоките на стопанисване
на устройвания район.
16. “Бази за интензивно стопанисване на
дивеча” (БИСД) представляват оградени пло-
щи с трайна ограда, в които дивечът се развъж-
да и отглежда предимно за провеждане на ин-
тензивен и високоефективен вътрешен и меж-
дународен ловен туризъм, както и за интензи-
вен добив на дивечово месо.
17. “Волиери”—това са помещения с покри-
ти дворчета за доотглеждане на птици—фаза-
ни, патици, кеклици и др. Целта на отглеждане
на птиците може да бъде за основно възпроиз-
водствено стадо за разселване в природата или
за добив на месо.
18. “Карантинни дворове”—служат за задъл-
жително престояване на интродуциран от друг
район дивеч в продължение на 2—3 месеца с
цел проверка или укрепване на здравословното
му състояние.
19. “Възпроизводствени дворове”—пред-
виждат се в БИРД за едър дивеч за опазване на
основното възпроизводствено стадо и на поло-
вата и възрастовата структура на разплодните
животни по време на интензивно ловуване или
разселване. В тях задължително се проекти-