Държавен вестник, бр. 101, 2013 г., стр. 27

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  27  
е) поддържане на определено място само 
за осъществяване на което и да е съчетание 
от посочените в букви от „а“ до „д“ дейности, 
при положение че цялостната дейност на това 
определено място на дейност, произтичаща 
от това съчетание, има подготвителен или 
спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 
и 2, когато лице, което не е представител с 
независим статут, за когото се прилага ал. 6, 
действа от името на предприятие и има и 
обичайно упражнява в едната договаряща 
държава правото да сключва договори от 
името на предприятието, ще се счита, че това 
предприятие има място на стопанска дейност 
в тази държава по отношение на всички дей-
ности, които това лице извършва за предпри-
ятието, освен ако дейностите на такова лице 
са ограничени до посочените в ал. 4, които, 
ако се извършват чрез определено място на 
дейност, не биха направили това определено 
място място на стопанска дейност съгласно 
разпоредбите на тази алинея.
6. Не се счита, че едно предприятие има 
място на стопанска дейност в едната дого-
варяща държава само защото то извършва 
дейност в тази държава посредством брокер, 
комисионер или друг представител с независим 
статут, при условие че такива лица действат в 
обичайните граници на своята дейност. 
7. Обстоятелството, че дружество, което е 
местно лице на едната договаряща държава, 
контролира или е контролирано от дружество, 
което е местно лице на другата договаряща 
държава или което извършва стопанска дей-
ност в тази друга държава (чрез място на сто-
панска дейност или по друг начин), не прави 
само по себе си което и да е от дружествата 
място на стопанска дейност на другото.
Член 6
Доходи от недвижимо имущество
1. Доходи, получени от местно лице на 
едната договаряща държава от недвижимо 
имущество (включително доходи от селско и 
горско стопанство), намиращо се в другата 
договаряща държава, могат да се облагат с 
данъци в тази друга държава.
2. Терминът „недвижимо имущество“ има 
съдържанието, което му придава законодател-
ството на договарящата държавата, в която 
се намира въпросното имущество. Терминът 
във всички случаи включва имуществото, 
принадлежащо към недвижимото имущество, 
добитък и оборудване, използвани в селското 
и горското стопанство, правата, спрямо които 
се прилагат разпоредбите на общото законо-
дателство относно поземлената собственост, 
плодоползването на недвижимо имущество, 
както и правата върху променливи или опре-
делени по размера си плащания, представля-
ващи компенсация за разработването или за 
предоставяне на правото за разработване на 
минерални залежи, извори и други природни 
ресурси. Морски и речни кораби и самолети 
не се считат за недвижимо имущество.
3. Разпоредбата на ал. 1 се прилага по 
отношение на доходи, получени от пряко из-
ползване, отдаване под наем или използване 
под каквато и да е друга форма на недвижимо 
имущество.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 3 се прилагат също 
така и по отношение на доходи от недвижимо 
имущество на предприятие и по отношение на 
доходи от недвижимо имущество, използвано 
за извършване на независими лични услуги. 
Член 7
Печалби от стопанска дейност
1. Печалбите на предприятие на едната 
договаряща държава се облагат само в тази 
държава, освен ако предприятието извърш-
ва стопанска дейност в другата договаряща 
държава чрез място на стопанска дейност, 
намиращо се там. Ако предприятието из-
вършва стопанска дейност по този начин, 
печалбите на предприятието могат да се 
облагат в другата държава, но само такава 
част от тях, каквато е причислима към това 
място на стопанска дейност.
2. Като се има предвид разпоредбата на 
ал. 3, когато предприятие на едната догова-
ряща държава извършва стопанска дейност 
в другата договаряща държава чрез място 
на стопанска дейност, намиращо се там, във 
всяка договаряща държава към това място 
на стопанска дейност ще се причисляват 
печалбите, които то би получило, ако беше 
различно и отделно предприятие, извършващо 
същите или подобни дейности при същите 
или подобни условия и работещо напълно 
независимо от предприятието, на което то е 
място на стопанска дейност.
3. При определянето на печалбите от място 
на стопанска дейност се допуска приспадане 
на разходите, които са извършени за целите 
на мястото на стопанска дейност включително 
управленските и общите административни 
разходи, извършени както в държавата, в ко-
ято се намира мястото на стопанска дейност, 
така и на всяко друго място. 
4. Доколкото в едната договаряща държава 
обичайно е възприето печалбите, които се при-
числяват към мястото на стопанска дейност, 
да се определят на базата на разпределение на 
съвкупната печалба на предприятието между 
отделните му звена, ал. 2 няма да се счита 
ограничаваща за тази договаряща държава 
да определя облагаемите печалби чрез така 
възприетия обичаен начин на разпределение; 
така приетият начин на разпределение обаче 
трябва да е такъв, че резултатът да съответства 
на принципите, съдържащи се в този член.