Държавен вестник, бр. 34, 2007 г., стр. 75

Б Р О Й  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  75
3. Минимални изисквания към експлоатация-
та на тунелите
3.1. Средства за експлоатация.
3.1.1. Експлоатацията на тунела се организира
така, че да осигури нeпрекъснатост и безопасност
на движението в тунела. Персоналът, занимаващ
се с експлоатацията на тунела, и аварийните служ-
би трябва да получат подходяща първоначална и
последваща подготовка.
3.2. Аварийни планове.
3.2.1. За тунелите се изработват аварийни пла-
нове. За трансграничните тунели двете държави
подготвят един общ авариен план.
3.3. Работа в тунелите.
3.3.1. Частичното или цялостното затваряне на
пътните ленти поради планирани строителни ра-
боти или работи по поддържането винаги започва
извън тунела. За тази цел могат да бъдат използ-
вани електронни информационни табла, светофа-
ри и механични бариери.
3.4. Управление при пътнотранспортни произ-
шествия и аварии.
3.4.1. В случай на пътнотранспортно произшес-
твие или авария засегнатата тръба/и на тунела
трябва да бъдат незабавно затворени за движе-
ние. Това може да стане чрез едновременно за-
действане на съоръженията за затваряне на дви-
жението преди входа/входовете и във вътрешност-
та на тунела с цел възможно най-бързо блокира-
не на движението.
3.4.2. В тунели с дължина, по-малка от 1000 m,
затварянето може да бъде осъществено по други
начини. Движението се управлява така, че неза-
сегнатите автомобили да могат бързо да напуснат
тунела.
3.4.3. Времето за достъп на аварийните служби
при инцидент в даден тунел трябва да бъде въз-
можно най-кратко и да бъде измервано чрез пери-
одични тренировки. То може да се измерва и при
инцидент.
3.4.4. За тунелите с двупосочно движение с ин-
тензивност над 2000 автомобила за лента се прави
анализ на рисковете съгласно чл. 17, за да се уста-
нови дали трябва да се разположат два екипа на
аварийните служби в двата края на тунела.
3.5. Дейност на контролния център.
3.5.1. За всички тунели, включително и за транс-
граничните тунели, положението във всеки момент
трябва да се управлява изцяло от един контролен
център.
3.6. Затваряне на тунелите.
3.6.1. В случай на затваряне на даден тунел (крат-
косрочно или продължително) участниците в дви-
жението се уведомяват за най-добрите възможни
обходни маршрути посредством лесно достъпни ин-
формационни системи.
3.6.2. Във всеки авариен план се посочват об-
ходни маршрути, които осигуряват непрекъснатост
на движението с възможно най-малко вторични
въздействия върху безопасността на района, къде-
то е отклонено движението.
3.6.3. Трябва да се избягват случаите на затва-
ряне на трансграничен тунел поради лоши метео-
рологични условия.
3.7. Превоз на опасни товари.
3.7.1. Преди да се установят изискванията и
ограниченията за превоз на опасни товари през
тунела, министърът на транспорта възлага на ко-
мисия от експерти да направи анализ на рисковете
по одобрена методика съгласно чл. 18. На основа-
та на анализа тунелите се категоризират на пет
категории съгласно Европейската спогодба за пре-
воз на опасни товари по шосе. Един и същи тунел
може да бъде определен към повече от една тунел-
на категория в зависимост от часовете на деня,
дните на седмицата или месеците.
3.7.2. Пътните знаци и сигнали, предназначени
да забранят достъпа до тунелите на превозни сред-
ства, превозващи опасни товари, се поставят пре-
ди отклонения, където е възможен избор на алтер-
нативен път (приложение № 3). Забраните трябва
да бъдат публикувани официално и да са публично
достояние.
3.7.3. При превоз на опасни товари се спазват
изискванията на Европейската спогодба за превоз
на опасни товари по шосе (обн., ДВ, бр. 73 от 1995 г.;
попр., бр. 63 от 2005 г.) и на Наредба № 40 от 2004 г.
за условията и реда за извършване на автомобилен
превоз на опасни товари (ДВ, бр. 15 от 2004 г.).
Независимо от направената категоризация на ту-
нелите административният орган разглежда ин-
дивидуално всеки конкретен случай.
3.8. Изпреварване в тунелите.
3.8.1. За да се вземе решение дали да се разреши
на тежкотоварни автомобили да изпреварват в
тунели с многолентово движение в двете посоки,
се прави анализ на рисковете.
3.9. Дистанция между автомобилите и макси-
мално разрешена скорост.
3.9.1. С помощта на указателна сигнализация
може да се отправят препоръки към участниците
в движението за подходящата скорост и дистанци-
ята между автомобилите. Ако е необходимо, мо-
гат да се въвеждат ограничения или забрани.
3.9.2. Дистанцията между леките автомобили
трябва да е равна на разстоянието, изминавано за
две секунди с разрешената скорост на движение. За
товарните автомобили тази дистанция се удвоява.
3.9.3. Минималната дистанция между автомо-
билите трябва да е равна на 5 m в случай на спира-
не в тунела, освен ако това е невъзможно поради
аварийно спиране.
4. Информационни кампании
4.1. Министерството на транспорта, Фонд “Ре-
публиканска пътна инфраструктура” съвместно с
МВР—КАТ трябва редовно да организират инфор-
мационни кампании за безопасност на движение в
тунели и да поддържат сътрудничество с междуна-
родните организации, които работят в тази област.
Тези кампании трябва да разясняват подходящото
поведение на участниците в движението при пре-
минаване през тунел, особено при аварийни ситу-
ации: повреда на автомобила, задръстване, път-
нотранспортно произшествие или пожар.
4.2. Информациите за наличните съоръжения
за безопасност и за подходящото поведение на
участниците в движението трябва да се предоста-
вят на удобни за тях места, например на площад-
ките за отдих преди тунелите, на входовете на ту-
нелите при необходимост от използване на обход-
ни маршрути или по Интернет.