Държавен вестник, бр. 93, 2021 г., стр. 11

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
както и на практиката на СЕС относно заб­
раната на дискриминация „на основата на 
джендърна идентичност“ (Решение от 30 април 
1996 г., П. срещу С. и Съвет на графство Кор-
нуол, C-13/94). Заявява се, че „признаването 
на психичния пол за целите на гражданското 
състояние осигурява зачитането на принци-
пите на равенството, на справедливостта и на 
хуманизма“, като при това такова признаване 
не засяга интереси на други лица извън това, 
което желае промяната на данните на пола си 
в регистрите за гражданско състояние. БХК 
застъпва, че възприемането на посоченото 
разбиране е в съзвучие с научните и в частност 
с медицинските стандарти и предотвратява 
страдание и увреждане на психическото и 
физическото здраве, тъй като обричането на 
човек да живее в ежедневни болки и стра-
дание поради отказа да се признае половият 
му идентитет е „равнозначно на нечовешко и 
унизително отнасяне от страна на държавата, 
което е забранено от международното право“. 
В същия контекст становището на Фондация 
„Ресурсен център – Билитис“ цитира доклад 
от 2013 г. на специалния докладчик на ООН 
относно изтезанията и друго нечовешко и 
унизително отнасяне, в който „нормализация-
та“, целяща придаване на телата на интерсекс 
хората на подобие на мъжко или на женско 
тяло, е определена като „изтезание“. Това 
становище също така отбелязва, че правният 
вакуум, свързан със съществуването на интер-
секс и транс хората, води до редица порочни 
практики и нарушения на човешките права, 
като конкретно по отношение на България 
се подчертава наличието на „силно затруд-
нен достъп на транс хората до медицински 
грижи, свързани с прехода им към противо-
положния пол“. В заключение организацията 
призовава съда „да се съобрази с позицията 
на съвременната наука, международноправ-
ните и медицинските стандарти, както и с 
обективните факти за съществуване на транс 
и интерсекс хората, за да не ги превръща в 
жертви на дискриминация, както и да не ги 
поставя в ситуация, поставяща в риск живота 
и здравето им“.
В представеното правно мнение д-р Моник 
Роблес обяснява, че термините „пол“ и „полова 
ориентация“ не са взаимозаменяеми. Полът се 
определя „като класификация на организмите 
въз основа на техните репродуктивни органи“, 
същият е вроден и неизменен и се детерми-
нира още при зачеването, без да подлежи на 
субективно определяне. Половата ориентация 
се отнася до поведенческите характеристики 
на човека и е социално конструирана, като 
се основава на вътрешното усещане на човек 
като мъж или като жена без оглед на тяло-
то. Посочва се, че научната дефиниция за 
биологичен пол е „ясна, бинарна и стабилна, 
отразяваща основната биологична реалност, 
която не се опровергава от изключенията от 
полово характерното поведение и не може да 
бъде променена чрез операция или социално 
обвързване“. Обръща се внимание на опаснос­
тите за здравето в резултат на предписване 
на блокиращи пубертета блокери с цел да се 
даде време на детето да избере своята иден-
тичност – намаляване на костната плътност, 
спиране и потискане на съзряването на мозъка 
на подрастващите и развитието на половите 
клетки. Такива вредоносни за здравето после-
дици според представеното мнение са налице 
и при смяната на полови хормони (тестосте-
рон, прилаган на жени, съответно естроген 
и антиандрогени, прилагани на мъже), като 
при мъжете това е свързано с излагане на 
риск от венозни тромбоемболични събития, 
мозъчно-съдова болест, повишена инсулино-
ва резистентност, развитие на метаболитен 
синдром, анормален липиден профил и др., а 
при жените – от повишена инсулинова резис-
тентност, развитие на метаболитен синдром 
и намаляване на костната плътност. Заедно с 
това се отбелязва наличието на придружаващи 
психични заболявания, вкл. висок процент на 
самоубийства, при децата, „диагностицирани с 
полова дисфория“. Д-р Роблес също така пре-
дупреждава, че допускането на възможността 
човек да определя пола си чрез промяна на 
хормоните и манипулиране и осакатяване на 
части от тялото оказва сериозно въздействие 
върху децата и юношите. Според нея „джендър 
идеологията е навлязла в общообразовател-
ните класове“, при което „децата вече не се 
учат на научната истина, а на фалшива идео-
логия, което води до объркване на основното 
разбиране на човешката личност“.
Според правното мнение на адв. д-р Виктор 
Костов „полът е установена фактическа кате-
гория“, обусловен е от биологичната реалност 
и има абсолютен характер „поради своята 
историческа установеност и всеобщност на 
проявлението“. Посочва се, че необходимостта 
да се изясни съдържанието на конституцион-
ното понятие „пол“ произтича не от същинска 
неяснота, а „поради идеологическо нахлуване 
на една нова форма на тотален субективизъм 
и индивидуализъм, която превръща вътрешни 
психически (душевни) преживявания в норма 
за всички до степен на „джендъризиране на 
правосъдието“, което е подложено на идео-
логически натиск с цел промяна на устано-
вени понятия и практики. Според д-р Костов 
„объркването у т.нар. „транссексуални лица“ по 
отношение на собствения пол и възприемането 
на себе си като противоположния такъв не 
може да бъде обект на правна защита само 
по себе си“. Без да се оспорва, че „защитата 
и зачитането на индивидуалните права е