Държавен вестник, бр. 25, 2009 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  25
(2) Преди изтичането на срока за престой в
приемното отделение за всеки новопостъпил
се изготвя оценка относно личностните особе-
ности, здравословното състояние и работоспо-
собност и препоръки за бъдещата групова или
индивидуална работа. Оценката се изготвя от
съответния социален работник, лекаря на зат-
вора и психолога.
Чл. 56. (1) Иззетите вещи на лишените от
свобода при постъпването им се изпращат с
тяхно съгласие и за тяхна сметка на близките
им, ако не подлежат на унищожаване или кон-
фискуване, или им се предоставят, ако лише-
ните от свобода имат право и са изявили жела-
ние да ги ползват по време на изтърпяване на
наказанието.
(2) Лишените от свобода могат да разполагат
с парични суми до размера на една минимална
работна заплата, установена за страната.
(3) Сумите над размера, посочен в ал. 2, се
внасят на влог на името на лишения от свобода
в посочена от него банка или с негово съгласие
се изпращат на близките му.
Раздел III
Разпределение на лишените от свобода по
затвори, затворнически общежития и
поправителни домове
Чл. 57. (1) Съдът определя режима и типа на
затворническото заведение, в което осъденият
трябва да се настани първоначално, съобразно
разпоредбите на този закон.
(2) Разпределението на лишените от свобо-
да се извършва по ред, определен от министъра
на правосъдието, съобразно възможностите
осъдените да изтърпяват наказанието в най-
близкия до постоянния им адрес затвор или
поправителен дом.
Чл. 58. (1) Жените изтърпяват наказанието
лишаване от свобода в отделни затвори и зат-
ворнически общежития.
(2) Непълнолетните лишени от свобода се
настаняват в поправителни домове, отделно за
момчета и момичета.
(3) Лишените от свобода чужди граждани
изтърпяват наказанието в затвори и затворни-
чески общежития, определени със заповед на
министъра на правосъдието.
Чл. 59. (1) В затворнически общежития от
открит тип се настаняват осъдените за първи
път на лишаване от свобода до 5 години за умиш-
лени престъпления и осъдените за престъпле-
ния, извършени по непредпазливост.
(2) Съдът може да постанови осъденият да
не изтърпява наказанието лишаване от свобода
в затворническо общежитие от открит тип,
когато:
1. се е укривал от органите на наказателното
производство и е обявяван за национално из-
дирване;
2. страда от алкохолизъм или наркомания;
3. страда от психическо заболяване, което
му пречи да се ориентира правилно в обста-
новката.
Чл. 60. (1) Осъдените, с изключение на тези
по чл. 59, ал. 1, и рецидивистите се изпращат
в затвори и затворнически общежития от за-
крит тип.
(2) Със заповед на началника на затвора в
затворническите общежития от закрит тип
могат да се обособяват отделения за настанява-
не на лишени от свобода с висока степен на
обществена опасност, страдащи от алкохоли-
зъм или наркомания, лица с психически раз-
стройства или уязвими лица с оглед на тяхната
безопасност.
Чл. 61. Първоначалният режим за изтърпя-
ване на наказанието се определя от съда, както
следва:
1. специален режим—на осъдените на дожи-
вотен затвор и на доживотен затвор без замяна;
2. строг режим—на осъдените, които се нас-
таняват в затвор или в затворнически общежи-
тия от закрит тип;
3. общ режим—на осъдените, които се нас-
таняват в затворнически общежития от от-
крит тип.
Раздел IV
Преместване на лишените от свобода
Чл. 62. (1) Преместването на лишени от сво-
бода от един затвор в друг се извършва със за-
повед на главния директор на Главна дирекция
“Изпълнение на наказанията”:
1. при включване в обучения, в курсове за
придобиване на специалност или за повишава-
не на квалификацията—при изявено желание
от лишения от свобода;
2. при настаняване на лечение в болнично
заведение по лекарско предписание;
3. по молба на близките или на лишения от
свобода при промяна на постоянния адрес на
семейството или на лицата, с които осъденият
поддържа контакти;
4. по предложение на началника на затвора
при възникване на психологическа несъвмес-
тимост, конфликти със служители или лишени
от свобода—пострадали или близки на постра-
далите от извършеното престъпление, или при
наличието на други важни съображения, свър-
зани с ресоциализацията, с безопасността на
лицето и сигурността в местата за лишаване от
свобода.
(2) Лишените от свобода не могат да бъдат
премествани, ако съществува опасност от се-
риозно влошаване на здравословното им със-
тояние.
(3) Заповедите за преместване или отказът
да се уважи молба за преместване подлежат на
обжалване пред министъра на правосъдието.