Държавен вестник, бр. 22, 2020 г., стр. 19

БРОЙ  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
стопанска, промишлена, икономическа 
или професионална тайна или тър­
говска процедура, или информация, 
чието разкриване би противоречало на 
обществения ред (ordre public).
4. Когато едната договаряща държава по­
иска информация в съответствие с този член, 
другата договаряща държава използва своите 
способи за събиране на информация, за да 
набави поисканата информация, дори когато 
тази друга държава може да не се нуждае от 
тази информация за собствени данъчни цели. 
Задължението по предходното изречение се 
ограничава от ал. 3, но в никакъв случай 
това ограничение не се разглежда като да­
ващо право на едната договаряща държава 
да откаже предоставянето на информация 
само поради това, че няма собствен интерес 
от такава информация. 
5. Разпоредбите на ал. 3 в никакъв слу­
чай не се разглеждат като даващи право 
на едната договаряща държава да откаже 
предоставянето на информация само поради 
това, че информацията се пази от банка, 
друга финансова институция, номиниран 
представител или лице, което действа като 
агент или фидуциар, или поради това, че 
информацията е свързана с участие в опре­
делено лице.
Член 28
Съдействие при събиране на данъци
1. Договарящите държави взаимно си 
предоставят съдействие при събиране на 
публични вземания. Това съдействие не е 
ограничено от чл. 1 и 2. Компетентните 
органи на договарящите държави могат да 
определят начина на прилагане на този член 
чрез взаимно споразумение.
2. Терминът „публично вземане“, използ­
ван в този член, означава сума, дължима във 
връзка с данъци от всякакъв вид и описание, 
наложени от страна на договарящите държави 
или техни политически подразделения или ор­
гани на местна власт, доколкото предвиденото 
данъчно облагане не противоречи на тази 
Спогодба или на всяко друго споразумение, 
по което договарящите държави са страни, 
както и лихви, административни санкции и 
разходи за събирането или обезпечаването, 
свързани с тази сума. 
3. Когато публично вземане на едната 
договаряща държава подлежи на принуди­
телно изпълнение съгласно законите на тази 
държава и се дължи от лице, което според 
законите на тази държава към този момент 
не може да осуети неговото събиране, това 
публично вземане по молба на компетентния 
орган на тази държава се приема за целите 
на събирането от компетентния орган на 
другата договаряща държава. Това публично 
вземане се събира от тази друга държава 
в съответствие с разпоредбите на нейните 
закони, приложими към принудителното из­
пълнение и събирането на нейните собствени 
данъци, както ако публичното вземане беше 
публично вземане на тази друга държава. 
4. Когато публично вземане на едната до­
говаряща държава е вземане, по отношение 
на което тази държава може да предприе­
ме обезпечителни мерки съгласно своето 
законодателство, за да осигури неговото 
събиране, това публично вземане по молба 
на компетентния орган на тази държава се 
приема от компетентния орган на другата 
договаряща държава с цел предприемане на 
действия по обезпечаването му. Тази друга 
държава предприема действия по налагане 
на обезпечителни мерки по отношение на 
това публично вземане в съответствие с 
разпоредбите на своето законодателство, 
както ако публичното вземане беше пуб­
лично вземане на тази друга държава, дори 
ако към момента на налагане на такива 
мерки публичното вземане не подлежи на 
принудително изпълнение в първата посочена 
държава или се дължи от лице, което има 
правото да възпрепятства неговото събиране. 
5. Независимо от разпоредбите на ал. 3 
и 4 публично вземане, което е прието от 
едната договаряща държава за целите на 
ал. 3 или 4, не подлежи в тази държава на 
ограничения от давностните срокове, нито 
се ползва от привилегиите, предвидени за 
публични вземания съгласно законите на 
тази държава, поради своя характер. В до­
пълнение, публично вземане, което е прието 
от едната договаряща държава за целите на 
ал. 3 или 4, не се ползва в тази държава с 
привилегии, предвидени за това публично 
вземане по законите на другата договаряща 
държава. 
6. Действия, свързани със съществува­
нето, валидността или сумата на публично 
вземане на едната договаряща държава, не се 
предприемат пред съд или административен 
орган на другата договаряща държава. 
7. Когато във всеки един момент след 
отправяне на молба по ал. 3 или 4 от една­
та договаряща държава и преди другата 
договаряща държава да събере и преведе 
съответното публично вземане на първата 
посочена държава, това публично вземане 
престава да бъде: 
а) в случаите на молба по ал. 3 – пуб­
лично вземане на първата посочена 
държава, което подлежи на принуди­
телно изпълнение по законите на тази 
държава и се дължи от лице, което към 
този момент не може да възпрепятства 
неговото събиране по законите на тази 
държава, или 
б) в случаите на молба по ал. 4 – публично 
вземане на първата посочена държава,