Държавен вестник, бр. 95, 2008 г., стр. 46

С Т Р .  46
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  95
бездействия по повод на експертизата на вре-
менната нетрудоспособност подлежат на об-
жалване по установения за цялата страна ред,
в който смисъл следва да бъдат споделени до-
водите на жалбоподателите. Вярно е и твър-
дението им, че разпоредбите на ЗЗ не устано-
вяват друг ред на обжалване. С оглед на изло-
жените по т. 1 мотиви обаче е вярно и това, че
обжалваните разпоредби само преповтарят
разпоредбите на тъй наречения “общ ред”, а
не установяват друг, различен от общия ред
на обжалване. Впрочем никъде в жалбите не
се сочи конкретно в какво точно се установя-
ва това различие.
Поради това направеното оплакване за про-
тиворечие на обжалваните разпоредби с нор-
мата на чл. 2 АПК се явява неоснователно.
По т. 3 от оплакванията
Третото основно оплакване в жалбата е до-
сежно противоречие на установения с чл. 45 от
правилника тримесечен срок за произнасяне на
НЕЛК с разпоредбата на чл. 57 АПК.
Член 57, ал. 1 АПК определя, че админис-
тративният акт се издава до 14 дни от датата
на започване на производството. Според
чл. 45, ал. 1 от правилника Националната ек-
спертна лекарска комисия постановява свои-
те решения в срок 3 месеца от датата на пос-
тъпване на медицинските документи. Имай-
ки предвид изложеното по-горе, че решения-
та на НЕЛК съставляват индивидуални адми-
нистративни актове, съпоставката на устано-
вените срокове по двете разпоредби би дове-
ла на пръв поглед до извода, че подобно про-
тиворечие съществува. Но имайки предвид
характера на дейността на НЕЛК, изхождай-
ки от нормите, които я регламентират, след-
ва да бъде прието, че издаваните от нея акто-
ве са от особено естество, поради което за
сроковете за издаването им за тях намира
приложение разпоредбата на чл. 22, т. 1 АПК,
според която производството по този раздел
не се прилага за административните актове,
които по силата на специален закон се изпъл-
няват незабавно или е предвидено специално
производство с оглед на естеството им.
С оглед на изложеното не може да бъде при-
ето, че установеният тримесечен срок за изда-
ване на решенията на НЕЛК е в противоречие
с общия срок за издаване на индивидуални ад-
министративни актове, установен с чл. 57, ал. 1
АПК, и че с него не се създава изключението
“непроизнасяне в срок” да се превръща в прави-
ло. Като неоснователно направеното оплаква-
не следва да бъде отхвърлено.
По т. 4 от оплакванията
Конкретно оплакването се изразява в това,
че разпоредбата на чл. 66 от правилника въз-
произвежда частично основанията за отмяна,
предвидени в чл. 99 АПК и чл. 112 ЗЗ, като по
този начин се създават предпоставки за про-
веждане на различно административно про-
изводство.
Направеното оплакване е основателно.
Разпоредбата на чл. 66 от правилника има
следното съдържание:
“Чл. 66. (1) Органите по експертизата на
работоспособността могат по своя инициатива
да отменят или изменят неправилни решения
на по-долустоящите органи, както и да връщат
техните решения за отстраняване на грешки и
непълноти.
(2) Директорът на НЕЛК може да разпоре-
ди преразглеждане на непълни, неправилни или
противоречиви решения, постановени от нейни-
те състави.
(3) При технически грешки РКМЕ връща
експертното решение на ТЕЛК (НЕЛК) за по-
правка, която се прави с частично решение.”
Съпоставката на тази разпоредба с нормите
от глава седма на АПК—“Възобновяване на
производства по издаване на административни
актове”, и тези на чл. 112 и 113 ЗЗ налага изво-
дът, че в чл. 66 от правилника са възпроизведе-
ни алинеи втора и трета на чл. 113 ЗЗ, като един-
ственото различие е, че в първите две али-
неи на чл. 66 е пропуснат изразът “в тримесе-
чен срок от издаването (постановяването) им”.
На практика това означава, че с нормите на
чл. 66, ал. 1 и 2 е разширено приложното поле
на правомощията на органите на медицинската
експертиза и на ръководителя на НЕЛК, тъй
като по закон—чл. 113, ал. 1 и 2, правомощията
на тези органи по отмяна или изменение на
неправилни решения на долустоящите органи
са ограничени до изтичането на тримесечен срок
от постановяване на решенията, а в правилни-
ка подобно ограничение не съществува, което
позволява тълкуване в смисъл, че правомощи-
ето може да бъде упражнявано неограничено
във времето. Съгласно чл. 15, ал. 1 ЗНА норма-
тивният акт трябва да съответства на Консти-
туцията и на другите нормативни актове от по-
висока степен. В случая в разпоредбите на чл. 66,
ал. 1 и 2 от правилника подобно съответствие
не е налице с оглед на това, че в законовите
разпоредби на чл. 113, ал. 1 и 2 от Закона за
здравето е въведено времево ограничение на
правомощията на горестоящите органи на ме-
дицинската експертиза и ръководителя на
НЕЛК, което ограничение не е възпроизведено
в подзаконовите разпоредби и по този начин е
създадена възможност въпросното правомощие
на посочените административни органи да бъде
упражнявано неограничено във времето. Пора-
ди това като противоречащи с нормите на
чл. 113, ал. 1 и 2 ЗЗ разпоредбите на чл. 66, ал. 1
и 2 от правилника следва да бъдат отменени в
частта, в която е пропуснат посоченият в чл. 113,
ал. 1 и 2 ЗЗ тримесечен срок.