Държавен вестник, бр. 16, 2025 г., стр. 17

БРОЙ  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17   
Третата оспорена разпоредба на § 3 от ПЗР 
на Наредбата предвижда, че „За отчетен пери­
од 2019/2020 г. определянето на прогнозните 
количества топлинна енергия за отопление и 
за битово горещо водоснабдяване на имотите 
на клиентите и изготвянето на изравнителните 
сметки се извършват по правилата на тази 
наредба“. Наредбата е издадена на 12.03.2020 г. 
и с посочената разпоредба на § 3 є е придадено 
обратно действие по отношение на отопли­
телния сезон 2019/2020 г. Съгласно чл. 14, 
ал. 2 ЗНА „Обратна сила на нормативен акт, 
издаден въз основа на друг нормативен акт, 
може да се даде само ако такава сила има 
актът, въз основа на който той е издаден“. 
В случая § 3 ПЗР от Наредбата противоречи 
на посочената разпоредба на ЗНА, тъй като 
същата е издадена на основание чл. 125, 
ал. 3 от ЗЕ, а именно издадена е въз основа 
на нормативен акт от по-висока степен, на 
който и с който не е придадена обратна сила. 
Поради и това § 3 ПЗР от Наредбата е в про­
тиворечие с правилата на ЗНА, съответно е 
незаконосъобразен.
По изложените съображения настоящият 
състав намира, че оспорените разпоредби на 
т. 6.1.1 от приложението към чл. 61, ал. 1 и § 3 
от ПЗР на Наредба № Е-РД-04-1 от 12.03.2020 г. 
на министъра на енергетиката са незаконо­
съобразни, противоречи на акт от по-висока 
степен, а именно Закона за енергетиката и 
Закона за нормативните актове и като таки­
ва следва да бъдат отменени. Оспорването 
по отношение на § 2 ПЗР от Наредбата като 
неоснователно по изложените по-горе съобра­
жения следва да бъде отхвърлено.
Предвид изхода на спора е неосновател­
но искането на ответника – министъра на 
енергетиката, за присъждане на разноски в 
размер на юрисконсултско възнаграждение, 
а искането на жалбоподателите Б. и С. П. за 
присъждане на разноски по делото като осно­
вателно и доказано следва да бъде уважено в 
претендирания размер за сторените такива за 
държавна такса, депозит за възнаграждение на 
вещото лице, но без претендираните допълни­
телни разноски за събиране на доказателства 
по фактура, за която е посочено, че е приета 
в открито съдебно заседание от 25.01.2023 г. 
в размер на 270 лв., тъй като такава фактура 
по делото не се открива, но и тези разходи 
са за превод и представяне на български език 
по делото на научна статия, а по закон доку­
ментите по делата се представят на български 
език и заплатената сума за превод не пред­
ставлява разход за производството, тъй като 
представената научна статия не представлява 
доказателство по хода на производството. 
Искането за разноски следва да бъде уважено 
и в размер на 1000 лв., които следва да бъ­
дат присъдени на адв. Славчев на основание 
чл. 38, ал. 1, т. 3 във връзка с ал. 2 от Закона 
за адвокатурата и във връзка с чл. 8, ал. 3 
от Наредба № 1 от 2004 г. за минималните 
размери на адвокатските възнаграждения.
Основателна е и претенцията за разноски 
на жалбоподателя Л. Л. К. за присъждане 
на разноски, включително такива в полза 
на адв. Стоянов, на основание чл. 38, ал. 1 
и 2 ЗА във връзка с чл. 8, ал. 3 от Наредба 
№ 1 от 2004 г. за минималните размери на 
адвокатските възнаграждения.
Воден от горното и на основание чл. 193, 
ал. 1 АПК, Върховният административен съд, 
състав на второ отделение,
Р Е Ш И :
Отменя по жалба на Л. Л. К. и присъединени 
лица на страната на жалбоподателя Л. Х. Г., 
Ч. Е. Я., Б. И. П., С. И. П., Р. И. С., А. Л. В. 
и С. С. Г. т. 6.1.1 от методиката, приложение 
към чл. 61, ал. 1 от Наредба № Е-РД-04-1 от 
12.03.2020 г. на министъра на енергетиката, 
§ 2 и 3 от ПЗР на Наредба № Е-РД-04-1 от 
12.03.2020 г. на министъра на енергетиката.
Осъжда Министерството на енергетиката 
да заплати на Б. И. П. и С. И. П., и двамата 
от гр. Пловдив, обща сума в размер 520 (пет­
стотин и двадесет) лв., разноски за настоящата 
инстанция.
Осъжда Министерството на енергетиката 
да заплати на Л. Л. К. от гр. София сума в 
размер 30 (тридесет) лв., разноски за настоя­
щата инстанция.
Осъжда Министерството на енергетика­
та да заплати на адв. Д. Стоянов сумата от
1000 (хиляда) лв., представляваща оказана 
безплатна адвокатска помощ на основание 
чл. 38 от Закона за адвокатурата.
Осъжда Министерството на енергетика­
та да заплати на адв. А. Славчев сумата от
1000 (хиляда) лв., представляваща оказана 
безплатна адвокатска помощ на основание 
чл. 38 от Закона за адвокатурата.
Решението подлежи на обжалване с каса­
ционна жалба в 14-дневен срок от съобщава­
нето му пред петчленен състав на Върховния 
административен съд.
На основание чл. 194 от АПК решението 
подлежи на обнародване в „Държавен вестник“ 
след влизането му в сила.
И.ф. председател:
Георги Чолаков
905
РЕШЕНИЕ № 1037
от 10 февруари 2025 г.
по административно дело № 85 от 2024 г. 
Върховният административен съд на Ре­
публика България – петчленен състав – II 
колегия, в съдебно заседание на тринадесети 
юни две хиляди двадесет и четвърта годи­