Държавен вестник, бр. 68, 2005 г., стр. 47

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
Чл. 137. (1) При надземно полагане топ-
лопроводите с номинален диаметър DN
300 mm, при температура на топлоносителя
не по-висока от 300 °С, могат да се използват
като носещи.
(2) На топлопроводи с по-големи диамет-
ри могат да се опрат топлопроводи с по-мал-
ки диаметри, при условие че се осигури сво-
бодно преместване на единия спрямо другия
топлопровод.
(3) При използване на топлопровода като
носеща конструкция разстоянието между опо-
рите се определя в зависимост от якостта на
тръбите.
(4) При надземно полагане на площадките
за обслужване на топлопроводите се предвиж-
да парапет с височина 90 сm.
Чл. 138. При подземно полагане на топло-
преносната мрежа се осигурява отвеждането на
повърхностните води.
Чл. 139. Когато топлопреносната мрежа се
полага в участък с високо ниво на подпочвени-
те води (когато е невъзможно понижението на
нивото), се предвижда хидроизолационна об-
вивка със защитно ограждане на разстояние не
по-малко от 0,50 m над нивото на подпочвени-
те води. Външните повърхности на строител-
ните конструкции над хидроизолационната об-
вивка се изолират срещу овлажняване.
Чл. 140. (1) За оттичане на водата в канали-
те и тунелите на топлопреносните мрежи се
предвиждат дренажни тръби с минимален диа-
метър 100 mm.
(2) Дренажните тръби се полагат осово най-
малко на 40 сm под дъното на съоръженията
по ал. 1.
(3) Ревизионни шахти с минимален диаме-
тър 800 mm се поставят през 50 m при прави
участъци и в местата на изменение на посоката
на топлопреносните мрежи.
(4) Каналите и тунелите се полагат с мини-
мален наклон 0,0015 m/m, като при възможност
се осигурява и напречен наклон.
Чл. 141. Подвижните и неподвижните опо-
ри, камерите и топлоизолацията на тръбите се
проектират така, че да е възможно оттичането
на водата към водосборните места.
Чл. 142. (1) Тунелите и каналите се обезопа-
сяват срещу топлинни разширения чрез дила-
тационни фуги.
(2) Дилатационните фуги по ал. 1 се разпо-
лагат на следните разстояния:
1. при бетонни конструкции:
а) за сглобяеми конструкции—40 m;
б) за монолитни конструкции с конструктив-
на армировка—30 m;
в) за монолитни конструкции без конструк-
тивна армировка—20 m;
2. при стоманобетонни конструкции:
а) за сглобяеми плътни конструкции—50 m;
б) за монолитни конструкции с конструктив-
на армировка—30 m;
в) за монолитни конструкции без конструк-
тивна армировка—20 m.
Чл. 143. (1) При преминаване на топлопро-
водите през стени или фундаменти на сгради се
предвижда уширение на отвора най-малко 10 сm
около тръбата.
(2) При полагане на топлопреносни мрежи в
газоснабдени райони или в райони, които под-
лежат на газоснабдяване, се предвижда херме-
тично затваряне на топлопровода при влизане-
то му в сградата.
Чл. 144. (1) Монтажен отвор в камерите се
предвижда в случаите на арматури и/или ком-
пенсатори с по-големи габарити от размера на
входящия отвор на капака на камерите.
(2) В камерите се предвиждат водосъбира-
телни шахти с размери 40/40 сm или с диаметър
40 сm и дълбочина най-малко 30 сm.
(3) Към водосъбирателните шахти се пред-
вижда минимален наклон 0,02 m/m на дъното
на камерата.
Раздел V
Защита на топлопроводите от корозия
Чл. 145. (1) Топлопроводите на топлопренос-
ните мрежи се защитават срещу:
1. атмосферна корозия при изпълнение на
монтажните и изолационните работи;
2. корозия от овлажняване на топлоизола-
ционните конструкции при изключване на топ-
лопроводите;
3. почвена корозия;
4. корозия от блуждаещи електрически то-
кове.
(2) Антикорозионните покрития трябва да
отговарят на следните изисквания:
1. топлоустойчивост;
2. устойчивост при температурни промени;
3. влагоустойчивост;
4. еластичност и адхезия;
5. механична устойчивост и дълготрайност.
Чл. 146. При безканално полагане на топ-
лопреносните мрежи се проектира защита на
топлопроводите срещу почвена корозия.
Чл. 147. Защита на топлопроводите срещу
корозия вследствие на блуждаещи токове се
предвижда за всички видове подземно полага-
не, като:
1. трасето на топлопреносната мрежа се оп-
ределя така, че да е отдалечено от релсите на
електрическия транспорт и да са намалени пре-
сичанията с тях;
2. разстоянието между най-близките до рел-
сите на трамвайни линии успоредно положени
топлопроводи е не по-малко от 2,5 m, мерено
между осите на по-близката тръба и релсата;
3. пресичането на топлопроводите с пъти-
щата на електрифицирания релсов транспорт е
под ъгъл 75—90° към оста на пътя, в полупро-
ходими канали, тунели или общи колектори в
съответствие с изискванията на чл. 79, ал. 3 и 4;