Държавен вестник, бр. 13, 2003 г., стр. 7

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
веренитета, сигурността, независимостта и те-
риториалната цялост на страната. 2. Необхо-
димо ли е разрешение по чл. 84, т. 11 на Народ-
ното събрание, след като със закон по чл. 85,
ал. 1, т. 1 от Конституцията са ратифицирани
международни споразумения, станали част от
вътрешното право на страната, но които не
уреждат конкретно реда, условията и времето
за пребиваване на съюзнически войски на те-
риторията на страната или преминаването им
през нея и изпращането на български войски
извън територията на страната и са във връзка
с изпълнение на съюзнически задължения. 3.
Следва ли Народното събрание да дава разре-
шение за всеки конкретен случай при хипоте-
зите на чл. 84, т. 11 от Конституцията, ако то с
отделен закон изчерпателно определи целите,
реда и условията за изпълнение от българска
страна на задължения, поети с ратифициран,
обнародван и влязъл в сила международен
договор с военен и политически характер, пред-
виждащи изпращане на български въоръжени
сили извън страната, както и преминаване и
пребиваване на чужди войски на територията
на Република България.
В искането се изтъква, че тълкуването във
връзка със зададените въпроси има важно зна-
чение с оглед поканата на Република България
за членство в НАТО и изпълнението на дого-
ворните ни задължения, произтичащи от бъде-
щото членство, както и с оглед приемане на
страната ни в Европейския съюз и предстоящо-
то изграждане на обединени въоръжени сили
на съюза. Поддържа се, че разпоредбата на
чл. 84, т. 11 от Конституцията следва да се от-
нася само до случаите на преминаване или пре-
биваване на чужди войски на държави и между-
народни организации, с които България няма
подписан международен договор с военен и
политически характер, ратифициран, обнарод-
ван и влязъл в сила съгласно чл. 5, ал. 4 от Кон-
ституцията, когато могат да бъдат застрашени
суверенитетът, териториалната цялост и наци-
оналната сигурност на страната ни. Същата теза
се развива и в случаите на изпращане и изпол-
зване на български въоръжени сили извън стра-
ната. Изтъкнати са и разликите в исканията за
тълкуване на чл. 84, т. 11 във връзка с чл. 85,
ал. 1, т. 1 от Конституцията по конституционно
дело № 5 от 1999 г. и по това дело.
С определение от 16.I.2003 г. Конституцион-
ният съд е допуснал искането за разглеждане
по същество, като е конституирал за заинтере-
сувани страни по делото Народното събрание,
Министерския съвет, министъра на външните
работи, министъра на отбраната и Генералния
щаб на БНА.
II
В изпълнение на предоставената им от Кон-
ституционния съд възможност становища по
делото са депозирали всички заинтересувани
страни с изключение на Народното събрание.
В писменото становище на Министерския
съвет се поддържа, че съюзнически войски по
сключен международен договор не са чужди
войски по смисъла на чл. 84, т. 11 от Конститу-
цията, които да застрашават суверенитета, си-
гурността и териториалната цялост на страна-
та, а напротив, осигуряват и гарантират в по-
висока степен защита на тези най-висши кон-
ституционни ценности. Затова не е необходи-
мо отделно решение на Народното събрание
по чл. 84, т. 11 от Конституцията, ако в рати-
фициран със закон международен договор от
военен или политически характер се предвиж-
да участие на България във военен или поли-
тически съюз, без в него да се уреждат конк-
ретно условията, редът и времето за премина-
ване и пребиваване на съюзнически войски на
територията на страната или за изпращане на
български въоръжени сили извън територия-
та ни в изпълнение на съюзнически задълже-
ния. Поддържа се още, че разрешение на На-
родното събрание по чл. 84, т. 11 от Конститу-
цията ще бъде необходимо за случаите, в кои-
то в ратифициран международен договор от
военен или политически характер не се пред-
вижда участие на България във военен или
политически съюз или не се уреждат конкрет-
но условията, редът и времето за преминаване
и пребиваване на чужди войски на територия-
та на България и изпращане на български из-
вън нея, дори ако в закон са определени цели-
те, редът и условията за изпълнение на задъл-
жения, поети по този международен договор.
В становището на министъра на външните
работи “съюзническата войска” се разбира не
само когато тя е под общо военно командва-
не, но и когато е под командването на друга
държава, с която България е сключила меж-
дународен договор с военнополитически ха-
рактер. Разрешение на Народното събрание
по чл. 84, т. 11 от Конституцията, според това
становище, не е необходимо, ако в този дого-
вор, ратифициран със закон по чл. 85, ал. 1,
т. 1, обнародван и влязъл в сила, са уредени
трайно и принципно въпросите, посочени в
т. 11 на чл. 84 за съюзнически войски и за
изпълнение от български въоръжени сили на
съюзнически задължения. Поддържа се, че
разпоредбата на чл. 84, т. 11 от Конституция-
та ще бъде частично приложима в посочени-
те в нея хипотези, когато целите, редът и ус-
ловията за изпращане на български войски
навън и преминаване и пребиваване на чужди
войски в страната са уредени в отделен специ-
ален закон, в зависимост от разграничението
между чужди, партньорски и съюзнически
войски, в зависимост от целите на премина-
ване и пребиваване—мирна, невоенна или с
цел участие във военни действия, както и в
зависимост от разграничението между анга-
жиментите по международен договор със съ-
юзнически или несъюзнически отношения.