Държавен вестник, бр. 79, 2018 г., стр. 172

СТР.  172	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  79
15.5.4. В подходящ съд (бюкса) се поставя проба от почвата, която да включва частта от прореза, в 
която двете части се съединяват. Бюксата с пробата се претегля и се записва масата є. Почвата в бюксата 
се изсушава до постоянна маса при температура 110 ± 5 °С и се претегля. Записва се масата. Загубата на 
маса в резултат на изсушаването се записва като маса на водата;
15.5.5. Почвата, останала в паничката, се премества в съда за размесване. Паничката и браздачът се 
измиват и изсушават;
15.5.6. Горните операции се повтарят за поне още две изпитвания, като се добавя необходимото ко-
личество вода. Целта е да се получат проби с такава консистенция, че стръскванията поне при едно от 
изпитванията да са в един от следните обхвати: 25 – 35, 20 – 30, 15 – 25.
15.6. Изчисления
15.6.1. Водното съдържание на почвата е отношението между масата на водата, която се намира в 
порите на почвата, и плътната маса. То се изчислява по следния начин:
 
Маса на водата (g)
Водно съдържание ( %) = --------------------------------------------------------------------- .100.
 
Маса на изсушената почва (g)
15.6.2. Водното съдържание се изчислява до най-близкия цял процент.
15.7. Изразяване на зависимостта „водно съдържание – брой стръсквания“.
Зависимостта между водното съдържание и съответстващия му брой стръсквания се представя в 
полулогаритмичен мащаб, с абсциса водното съдържание в аритметичен мащаб и с ордината брой на 
стръскванията, изразени в логаритмичен мащаб. Получената крива се апроксимира в права линия, 
прекарана през три или повече точки.
15.8. Граница на протичане
За граница на протичане на почвата се приема водното съдържание, съответстващо на 25 стръсквания 
на паничката. Тази стойност се отчита до най-близкото цяло число.
15.9. Изисквания при провеждане на изпитвания за определяне на границата на протичане на почви.
15.9.1. При извършване на изпитвания за определяне на границата на протичане на почви се спазват 
следните изисквания: 
15.9.1.1. Почвата се смесва с вода в продължение на 5 – 10 min, като по-дългият период се използва за 
по-пластични почви;
15.9.1.2. Пробата отлежава в ексикатор в продължение на 30 min;
15.9.1.3. Пробата се разбърква повторно преди поставянето є в паничката, добавя се 1 ml вода и се 
разбърква за 1 min;
15.9.2. Опити, за които се изискват повече от 35 или по-малко от 15 стръсквания на паничката, не се 
записват. По време на изпитването към пробата да не се добавя изсушена почва.
15.10. Точност на изпитването
15.10.1. Повторяемост
Два резултата, получени за една и съща проба от един лаборант в една и съща лаборатория, като се 
използват едни и същи уреди в различни дни, се считат за съмнителни, ако се различават с повече от 
7 % от тяхната средна стойност. 
15.10.2. Възпроизводимост
Два резултата, получени от различни лаборанти в различни лаборатории, се считат за съмнителни, 
ако се различават с повече от 13 % от тяхната средна стойност.
Приложение № 16 
към чл. 160, т. 3
Метод за определяне на границата на източване и на показателя за пластичност на почви
16.1. Определение
16.1.1. Границата на източване е водното съдържание на границата между пластичната и полутвърдата 
консистенция на почвата.
16.1.2. Показателят на пластичност е обхватът на водното съдържание, при който почвата се намира 
в пластично състояние. Той се изразява като разлика между границата на протичане и границата на 
източване на почвата.
16.1.3. За стойност на изследвания показател се взема изчислената стойност, закръглена до най-близ-
кото цяло число.
16.2. Необходими уреди:
16.2.1. Порцеланово блюдо с диаметър около 115 mm за размесване на почвената проба;
16.2.2. Шпатула или нож с дължина около 75 mm и широчина около 19 mm;
16.2.3. Повърхност за източване – стъклена плоча или гладка негланцирана хартия;
16.2.4. Съдове за съхранение на проби – подходящи са съдовете за предотвратяване загубата на влага 
по време на изпитването;
16.2.5. Везни с точност 0,01 g;
16.2.6. Сушилня с термостатично регулиране, която може да поддържа температура 110 ± 5 °С за из-
сушаване на влажни проби.
16.3. Проба
16.3.1. Ако е необходимо да се определи само границата на източване, се вземат 20 g почва, пре-
минала през сито с отвор 0,425 mm. Въздушно-сухата почвена проба се поставя в съда за размесване 
и се смесва с дестилирана или деминерализирана вода, докато стане достатъчно пластична за форми- 
рането на топка с маса 8 g;