Държавен вестник, бр. 29, 2005 г., стр. 3

Б Р О Й  29
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
§ 3. В чл. 3 се правят следните изменения:
1. Алинея 1 се изменя така:
“(1) Когато лицата по чл. 2, ал. 1, т. 1—6, 8,
9 и 10 не са получили обезщетение за имущест-
вени вреди и са починали, обезщетението се
изплаща на техните наследници—деца, съпруг,
родители или на братя и сестри, когато няма
други наследници.”
2. Алинея 2 се изменя така:
“(2) Наследниците—деца, съпруг и родите-
ли или братя и сестри, когато няма други нас-
ледници, на осъдените на смърт, чиито при-
съди са изпълнени, на безследно изчезналите
след 12 септември 1944 г., на убитите на об-
ществени места, в жилища или при опит за
бягство, на загиналите в затвори, трудововъз-
питателни общежития, арести и други подоб-
ни места, както и при обстоятелства, свърза-
ни с техния произход, политически убежде-
ния или религиозни вярвания, на убитите при
опит за бягство през границата и на загинали-
те във връзка с насилствената промяна на
имената получават еднократно обезщетение
за неимуществени вреди.”
§ 4. В чл. 4 се правят следните изменения и
допълнения:
1. В ал. 3:
а) след думите “по предходните разпоредби”
се добавя “включително за характера на репре-
сията”, думите “както и на” се заменят с “и от
равен на тях брой”;
б) създава се изречение второ: “За работата
си в комисията членовете є, които не заемат
длъжност по трудово или служебно правоотно-
шение, получават възнаграждение по ред и в
размер, определени от Министерския съвет.”
2. Създават се ал. 4, 5 и 6:
“(4) В централната комисия не могат да участ-
ват лица, които са били щатни или нещатни
сътрудници, информатори, доверени лица, об-
лагодетелствани лица на Министерството на
вътрешните работи, Държавна сигурност, Ра-
зузнавателното отделение към Щаба на вой-
ската, Разузнавателното управление на Гене-
ралния щаб при Министерство на народната от-
брана и Народната милиция в периода 1944—
1989 г. или участвали в политически репресии.
(5) Обстоятелствата по ал. 4 се установяват
с декларация за съответствие, депозирана пред
председателя на комисията. За деклариране на
неверни данни в декларацията деклараторът
носи отговорност по реда на чл. 313 от Наказа-
телния кодекс.
(6) При спорни случаи централната комисия
се произнася с обикновено мнозинство от със-
тава си дали дадена репресия е политическа.
Съответните ведомства и институции са длъж-
ни да предоставят на комисията информация и
документация, свързани с нейната дейност.”
§ 5. Член 5 се изменя така:
“Чл. 5. (1) Искането за обезщетение се пре-
дявява пред областния управител по постоян-
ния адрес на правоимащото лице.
(2) Областният управител се произнася с
мотивирана заповед по основателността на ис-
кането след събиране и преценка на представе-
ните доказателства относно вида, характера и
продължителността на репресията, както и
качеството “правоимащо лице”.
(3) Областният управител изплаща на пра-
воимащото лице еднократно парично обезще-
тение въз основа на заповедта по ал. 2, с която
искането е уважено.
(4) Отказът на областния управител да удов-
летвори искането за обезщетение подлежи на
обжалване по реда на Закона за Върховния ад-
министративен съд.
(5) Обезщетението се изплаща от държав-
ния бюджет.”
§ 6. В чл. 7, т. 2 думите “пълнолетните лица”
се заменят с “лицата, навършили 16 години”.
§ 7. В чл. 9, ал. 1 се правят следните допъл-
нения:
1. В текста преди т. 1 след числото “3” се
добавя “4”, а думите “и 9” се заменят с “9 и 13,
както и осъдените за приготовление за бягство,
опит за бягство или бягство през границата по
чл. 1, т. 11”.
2. Създават се т. 22 и 23:
“22. които са били интернирани, изселвани
и заселвани по административен ред до 12 ме-
сеца—10 на сто от средната пенсия за осигури-
телен стаж и възраст, от 12 до 36 месеца—15 на
сто от средната пенсия за осигурителен стаж и
възраст, а над 36 месеца—20 на сто от средната
пенсия за осигурителен стаж и възраст;
23. лица с висше или полувисше образова-
ние, които са били заставени да работят по стро-
ителни обекти, в системата на чистотата или в
селското стопанство—5 на сто от средната пен-
сия за осигурителен стаж и възраст.”
§ 8. Създава се чл. 10:
“Чл. 10. (1) Областният управител и терито-
риалните поделения на Националния осигури-
телен институт, за да се произнесат по същест-
вото на искането, изискват от правоимащите
лица да представят писмени доказателства за
твърденията си.
(2) Областният управител и териториални-
те поделения на Националния осигурителен
институт служебно искат произнасяне на цент-
ралната комисия, когато липсват писмени до-
казателства относно вида, характера или про-
дължителността на репресията.”
§ 9. В допълнителните и заключителните
разпоредби се създава § 3а:
“§ 3а. По смисъла на този закон:
1. “Щатни сътрудници” са българските граж-
дани, които са били на служба в Министерство-
то на вътрешните работи, бившите Държавна
сигурност, Народна милиция, Разузнавателно
отделение към Щаба на войската или Разузна-
вателно управление на Генералния щаб като
оперативни работници на оперативна работа.
2. “Нещатни сътрудници” са българските
граждани, които са доставяли информация или
са сътрудничили по друг начин на Министер-
ството на вътрешните работи, бившите Дър-
жавна сигурност, Народна милиция, Разузнава-
телно отделение към Щаба на войската или Раз-
узнавателно управление на Генералния щаб.