Държавен вестник, бр. 79, 2018 г., стр. 79

БРОЙ  79	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  79  
Честотата на вземане на пробите е една про-
ба на не повече от 50 m дължина на участъ-
ка или на всеки 300 m3 уплътнена маса за 
автомагистрали, скоростни пътища и пъти-
ща I клас и на не повече от 200 m дължина 
на участъка или на всеки 1000 m3 уплътнена 
маса за останалите пътища.
(3) Изпитванията за определяне на дос-
тигнатата степен на уплътняване се извърш-
ват на произволно посочено място и за ця-
лата уплътнена площ в посочения участък. 
Всеки пласт се счита за уплътнен, когато не 
повече от 10,00 % от взетите проби показват 
плътност, по-малка от необходимата, като 
разликата между необходимата и получената 
плътност за тези проби е не по-голяма от 
2,00 % за пластове, изпълнявани на автома-
гистрали и скоростни пътища, и 3,00 % за 
други пътища.
(4) Допълнителен контрол на плътността 
се провежда на всеки уплътнен пласт от на-
сип около водостоците, конусите на мостове-
те и зад устоите им.
Чл. 169. (1) При изпълнение на насипни 
работи със скални материали не се допуска 
влагане на скални късове с размер, по-голям 
от 2/3 от проектната дебелина на пласта.
(2) Когато в насипа или в отделни негови 
зони се предвижда вграждане на едрозърнес-
ти слабосвързани почви и скални материали, 
които съдържат зърна, по-големи от 63 mm, 
вместо плътността се проверяват модулите 
на еластичност и на деформация на матери-
ала чрез натоварване с кръгла плоча съгласно 
БДС 15 130 „Почви строителни. Определяне 
на еластичния и деформационен модул чрез 
натоварване с кръгла плоча“. В този случай 
степента на уплътняване се определя опитно 
на място чрез уплътняване на опитен пласт 
с вибрационни и тежки пневматични статич-
ни валяци. Дебелината на уплътнявания оп-
итен пласт е променлива. За уплътнена се 
счита тази дебелина, за която максималното 
слягане (затихнало след няколко премина-
вания на уплътнителните машини), измере-
но по геодезичен начин, е не по-голямо от 
3,00 % от съответната дебелина на уплътне-
ния пласт. Изчислява се отношението Е2/Е1, 
където Е2 и Е1 са модулите на деформация 
при втори и първи цикъл на натоварване. За 
автомагистрали и скоростни пътища това 
отношение е не по-голямо от установеното 
на място за опитния пласт и не превишава 
2,00 – за зона А, 2,50 – за зона Б, и 2,20 – за 
зона В на насипа. За останалите пътища се 
спазват следните изисквания:
1. за пътища с прогнозен трафик над един 
милион броя еквивалентни оразмерителни 
оси отношението Е2/Е1 е не по-голямо от по-
сочените гранични стойности за отделните 
зони на насипа;
2. за пътища с прогнозен трафик под един 
милион броя еквивалентни оразмерителни оси 
отношението Е2/Е1 е не по-голямо от 2,50 – за 
всички зони на насипа.
(3) За доказване на отношението Е2/Е1,, се 
провежда изпитване върху опитен участък, 
при което се уточнява и технологията на уп-
лътняване. В случай че е възможно постига-
нето на стойност на отношението Е2/Е1, по-
малка от посочените стойности за съответ-
ните случаи в ал. 2, меродавна е получената 
стойност на опитния участък.
(4) Честотата на изпитванията при нато-
варване с кръгла плоча е едно изпитване на 
не повече от 200 m.
(5) Изпитването с натискова плоча за оп-
ределяне на модулите на еластичност и на 
деформация и степента на уплътняване може 
да се извърши и за свързани и несвързани 
почви, които съдържат зърна, по-малки от 
63 mm.
Чл. 170. (1) Ако почвата в земната основа 
на пътната настилка при изкоп не отговаря 
на изискванията за годност при извършване 
на земни работи съгласно чл. 160, тя се от-
странява на дълбочина 0,50 m и се заменя с 
друга, отговаряща на изискванията за зона 
А, след което се уплътнява до достигане на 
необходимата степен на уплътняване съглас-
но чл. 167.
(2) Материалът от земната основа на на-
стилката при изкоп се отстранява на дълбо-
чина 0,50 m, когато той спада към размеква-
щите се скали. На негово място се вгражда 
почва, отговаряща на критериите за зона А 
съгласно чл. 161 и 167.
Чл. 171. (1) Дъната на всички изкопи за 
съоръжения и водостоци, които се засипват 
отново, както и всички насипи в подстъпите 
към съоръжения се уплътняват до степен не 
по-малка от 98 % (mod kPr ≥ 0,98), на разсто-
яние най-малко 5,00 m преди и след съоръже-
нието, мерено от горната му част.
(2) Обратна засипка с дебелина над един 
метър върху водосток се уплътнява до степен 
не по-малка от 95 % (mod kPr ≥ 0,95), а при 
дебелина под един метър – не по-малка от 
98 % (mod kPr ≥ 0,98).
Чл. 172. (1) Когато в основата на насипа 
се предвижда дрениращ пласт за ускорява-
не на консолидационния процес, същият се 
уплътнява до степен не по-малка от 95 % 
(mod kPr ≥ 0,95).
(2) Когато в дрениращия пласт по ал. 1 
се използват едрозърнести почви и скални 
материали с диаметър на зърната, по-голям 
от 63 mm, се проверяват модулите на елас-