Държавен вестник, бр. 77, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  77
растения или примитивни породи и/или пред-
ставляват стратегически ресурс поради зна-
чителното разнообразие от видове, сортове,
породи, форми, линии, включително такива с
местен произход и/или са еталонни по прила-
гане на поети от Република България между-
народни задължения.
Чл. 65. Условията и редът за попълване,
поддържане и обслужване на колекции, с изк-
лючение на тези, принадлежащи на физически
лица, се определят с актове, издадени от ръко-
водителите на организациите и юридическите
лица по чл. 60, ал. 1.
Чл. 66. (1) Държавата е собственик на гене-
тичните ресурси от естествената флора и  фауна
на Република България.
(2) Достъпът до ресурсите се осъществява
при спазване на разпоредбите на този закон, а
когато те са защитени от патент или други пра-
ва на интелектуална собственост—и на специ-
алното законодателство в тази област.
(3) Генетичните ресурси могат да бъдат пре-
доставяни за използване от други държави въз
основа на предварително договаряне в писмена
форма на условията и начина за разпределение
на ползите от него при взаимноизгодни усло-
вия, включващи:
1. цитиране на естествения произход на ма-
териала;
2. предоставяне от държавата ползвател на
получени, свързани с тях или произтичащи от
тях научни резултати и технологии;
3. възвръщане на част от средствата, полу-
чени при използване на материала, както и на
продукти или изследвания, произтичащи от него
с търговска цел;
4. участие в съвместни научни изследвания.
(4) Договарянето може да предвиди безвъз-
мездно предоставяне на генетични ресурси,
когато те са предназначени за нетърговски цели:
научни изследвания,  обучение, опазване на
биологичното разнообразие или на обществе-
ното здраве.
(5) Предоставянето на материалите за пол-
зване от трети лица се извършва с писмено
съгласие на собственика при спазване на раз-
поредбите на ал. 2, 3 и 4.
(6) Условията и редът за предоставяне на
достъп  до генетични ресурси се определят с
наредба,  приета от Министерския съвет.
Раздел IХ
Въвеждане на неместни или повторно въвеж-
дане на местни животински и растителни ви-
дове в природата
Чл. 67. (1) Въвеждането в природата,  как-
то и вносът с цел развъждане и отглеждане на
неместни животински и растителни видове се
допускат, ако това не уврежда природни мес-
тообитания в тяхната естествена област на
разпространение или местни видове от дива-
та флора и фауна или техни популации.
(2) Дейностите по ал. 1 се разрешават въз
основа на разработена програма само след по-
ложителна научна експертиза, възложена от
съответния компетентен орган по ал. 3 и след
положително решение на Националния съвет
по биологичното разнообразие.
(3) Дейностите по ал. 1 се извършват с пис-
мено разрешение на:
1. началника на Националното управле-
ние по горите—за дървесни, храстови и лов-
ни видове;
2. министъра на околната среда и водите—
за всички останали видове.
(4) Органите по ал. 3 могат със заповед, об-
народвана в “Държавен вестник”, да забраня-
ват въвеждането в природата на неместни ви-
дове, които биха застрашили естествени при-
родни местообитания или местни видове от
дивата флора и фауна.
Чл. 68. (1) Повторно въвеждане в природа-
та на местни животински и растителни видо-
ве се извършва по начин, който би доприне-
съл за трайно възстановяване на видовете в
благоприятно състояние.
(2) Дейностите по ал. 1 се извършват с пис-
мено разрешение на съответния компетентен
орган по чл. 67, ал. 3 съгласувано със заинте-
ресуваните централни ведомства и след отчи-
тане мнението на обществеността в района
на повторно въвеждане на вида.
Чл. 69. Условията и редът за издаване на
разрешителните по чл. 67, ал. 3 и чл. 68, ал. 2 и
за отчитане мнението на обществеността се
определят с наредби, съответно на министъра
на околната среда и водите и на министъра на
земеделието и горите.
Г л а в а  
ч е т в ъ р т а
ТЪРГОВИЯ СЪС ЗАСТРАШЕНИ ВИДОВЕ
ОТ ДИВАТА ФЛОРА И ФАУНА
Раздел I
Общи положения
Чл. 70. Разпоредбите в тази глава се отна-
сят за екземпляри от видове, включени в при-
ложенията на Конвенцията по международна
търговия със застрашени видове от дивата
фауна  и флора (CITES) (ДВ, бр. 6 от 1992 г.),
наричана за краткост “Конвенцията”, които:
1. са застрашени от изчезване или са под ре-
жим на опазване и регулирано ползване и са или
могат да станат обект на търговия, посочени:
а) в приложение I към чл. III на Конвенцията;
б) в приложение № 3 на този закон, означе-
ни със знак (I);
в) в приложение № 4 на този закон, означе-
ни със знак (I);
2. се нуждаят от регулиране на търговията с
тях, за да се избегне опасността от използване,
което е несъвместимо с оцеляването им, посоче-
ни в приложение II към чл. IV на Конвенцията;
3. са определени за регулирана търговия в
рамките на юрисдикцията на държава, стра-
на по Конвенцията, посочени в приложение
III към чл. V на Конвенцията.