Държавен вестник, бр. 53, 2012 г., стр. 64

СТР.  64	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  53
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
по конституционно дело № 16 от 2011 г.
на конституционните съдии Владислав Сла­
вов, Благовест Пунев, Цанка Цанкова, Румен 
Ненков и Кети Маркова
Не споделяме позицията на мнозинството 
съдии за обявяване противоконституционността 
на разпоредбите на чл. 1, ал. 2, ред 5 и § 5 от 
Закона за бюджета на Националната здрав­
ноосигурителна каса (ЗБНЗОК). Искането е 
неоснователно по следните съображения:
Основните аргументи за противоконституци­
онност на оспорените текстове от ЗБНЗОК спо­
ред решението се извеждат от противоречието 
им с принципа на правовата държава – чл. 4, 
ал. 1, и нарушаване на правото на гражданите 
на достъпна медицинска помощ – чл. 52 от 
Конституцията. В тази връзка се поддържа, 
че предвиденият трансфер от 100 000 000 лв. 
от бюджета на НЗОК към републиканския 
бюджет, част от който представлява този на 
Министерството на здравеопазването (МЗ), е 
недопустим с оглед целевото предназначение 
на тези средства по бюджета на касата, вмес­
то което при необходимост осигуряването на 
средства в тази насока трябва да се осъществи 
за сметка на държавния бюджет за съответната 
година. Поради монополното си положение на 
единствен орган на здравното осигуряване НЗОК 
организира управлението и разпределението на 
средствата за здравно осигуряване в рамките 
на бюджета си, който притежава качеството 
на фонд на здравноосигурителната система, с 
който единствено тя може да се разпорежда.
В действителност тази аргументация на 
мнозинството не обосновава извода за проти­
воконституционност на оспорените разпоред­
би на ЗБНЗОК, тъй като съществуването на 
определена концепция, при това с преходен 
характер, за начина на финансиране на някои 
от дейностите, предмет на здравното осигуря­
ване, е израз на управленска целесъобразност, 
която се намира извън приложното поле 
на контрола за конституционосъобразност. 
Сигурността и предвидимостта на правното 
регулиране като базисни характеристики на 
правовата държава не са накърнени, тъй като 
съществува съгласуваност не само между Закона 
за държавния бюджет на Република България 
за 2011 г. (ЗДБРБ) и ЗБНЗОК за 2012 г., но и 
между тях и устройствения закон – Закона за 
здравното осигуряване (ЗЗО), а не противоре­
чие, както погрешно се твърди в решението. 
Целевото предназначение на фонда, който 
обезпечава реализация на правото на достъпна 
медицинска помощ, също не е нарушено, тъй 
като с трансфера от НЗОК към бюджета на 
МЗ не се финансират дейности, различни от 
това предназначение. С чл. 24 ЗЗО се пред­
вижда предназначението на разходите на сред­
ствата на НЗОК по отделни пера, а с т. 8 от 
него – заплащането на медицинските дейности, 
включително осигуряването на лекарствени 
продукти и медицински изделия за тях, опре­
делени в ЗБНЗОК за съответната календарна 
година. Тази разпоредба е действаща – влязла 
е в сила на 1.01.2012 г. и не е оспорена като 
противоконституционна. Според § 51, ал. 1 
ЗДБРБ, в сила от 16.12.2011 г., МЗ субсидира 
преобразуваните държавни и общински лечебни 
заведения за болнична помощ с държавно и/
или общинско участие в капитала въз основа 
на едногодишни договори за дейности, за които 
е предвидено със закон или друг нормативен 
акт да се финансират от държавния бюджет 
или чрез трансфер от бюджета на НЗОК по 
ред и методика, определени от министъра на 
здравеопазването. С чл. 55 на ПМС № 334 от 
2010 г. за изпълнението на държавния бюджет 
на Република България за 2011 г. са предвидени 
дейностите, субсидирани от МЗ в рамките на 
средствата по бюджета на министерството, вкл. 
средствата по трансфера от бюджета на НЗОК 
за 2011 г., които визира оспореният текст на 
чл. 1, ал. 2, ред 5 ЗБНЗОК за 2012 г. С другия 
оспорен текст на § 5 ЗБНЗОК тази практика 
се възпроизвежда и за бюджета на касата за 
2012 г., като медицинските дейности, лекар­
ствени продукти и медицински изделия, които 
през 2011 г. са финансирани чрез бюджета на 
МЗ, се заплащат със средствата по чл. 1, ал. 2, 
ред 5. В този контекст предназначението на 
средствата от НЗОК, трансферирани към МЗ, 
не променят своята цел да обслужат финанси­
рането на определени дейности и лекарствени 
продукти и изделия, а целят да се осъщест­
ви администрирането на това финансиране, 
както и дофинансирането им със средства на 
държавния бюджет от МЗ, което не сочи на 
противоконституционност на оспорените тек­
стове. В този контекст следва да се приеме, че 
не съществува законова или конституционна 
пречка съответният годишен бюджетен закон на 
НЗОК да предвиди част от средствата за здрав­
ни осигуровки, трансфери от републиканския 
бюджет и от други приходоизточници, постъ­
пили в касата съобразно чл. 23 ЗЗО, да бъдат 
предоставени за управление и разпореждане на 
друг държавен орган, в случая – на МЗ, стига с 
предоставянето им да не се променя законовото 
им предназначение. С оспорените разпоредби 
не се предвижда такава промяна, защото те 
не предписват трансферът да бъде изразходван 
за финансиране на дейности извън обхвата на 
задължителното здравно осигуряване, които се 
поемат непосредствено от държавата съгласно 
чл. 82 от Закона за здравето (ЗЗ).
Погрешна е и заетата в решението позиция, 
че законът създава монопол на НЗОК върху 
изразходването на набраните средства за за­
дължително здравно осигуряване и поради това