Държавен вестник, бр. 61, 2005 г., стр. 53

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
4. Федералната криминална служба,
5. Дирекцията на граничната охрана,
6. Митническата криминална служба.
(2) Договарящите страни се уведомяват по
дипломатически път за промени в компетенци-
ите или наименованията на органите, които
изпълняват това споразумение.
Член 9
Договарящите страни могат да определят
други подробности във връзка със сътрудничест-
вото, договорено в чл. 1 до 6, в отделни прото-
коли за изпълнение на това споразумение.
Член 10
При спазване на националното законодател-
ство на всяка договаряща страна предоставяне-
то и използването на лични данни, наричани
по-нататък “данни”, в рамките на това споразу-
мение от посочените в чл. 8 органи на догова-
рящите страни се извършва в съответствие със
следните разпоредби:
1. Получаващият орган на едната договаря-
ща страна информира предоставящия орган на
другата договаряща страна по молба относно
използването на предоставените данни и полу-
чените с тяхна помощ резултати.
2. Използването на данните от получателя
е допустимо само за посочените в това спора-
зумение цели и при определените от предоста-
вящия орган условия. Освен това използване-
то е допустимо за превенция и преследване на
престъпления, както и за предотвратяване на
значителни заплахи за обществената сигурност.
3. Предоставящият орган е длъжен да се гри-
жи за верността на предоставяните данни, както
и да проверява дали те са необходими и дали
предоставянето им е съобразно с целта, за ко-
ято се иска предоставянето им. При това тряб-
ва да се съблюдават действащите съгласно съ-
ответното национално законодателство забра-
ни за предоставянето на данни. Не се предос-
тавят данни, ако предоставящият орган има
основание да приеме, че по този начин би се
нарушила целта на даден национален закон или
биха се накърнили подлежащи на защита пра-
ва на засегнатите лица. Ако се окаже, че са
предоставени неверни данни или данни, чието
предоставяне не е било разрешено, това тряб-
ва да бъде съобщено незабавно на получателя.
Той е задължен незабавно да коригира или да
унищожи данните.
4. По молба на засегнатото лице то трябва да
бъде информирано относно наличните за него
данни и целта, за която е предвидено да бъдат
използвани. Правото на засегнатото лице да
получи информация се определя от национал-
ното законодателство на договарящата страна,
на чиято територия е подадена молбата. На
засегнатото лице може да бъде отказана ин-
формация, ако интересът на държавата да не
предостави информация надделява над интере-
са на лицето, подало молбата.
5. Всяко лице, което претърпи вреди в ре-
зултат на правни или фактически грешки при
предоставянето на данни в рамките на това спо-
разумение, има право на обезщетение. Полу-
чаващият данните орган е длъжен да обезще-
ти причинените вреди в съответствие с нацио-
налното си законодателство. Той няма право
да се позовава пред ощетеното лице на факта,
че щетата е причинена от органа, който е пре-
доставил данните. В случай че получаващият
орган изплати обезщетение за вреди, причине-
ни от използването на погрешно предоставени
данни, предоставящият орган възстановява на
получаващия орган пълния размер на изпла-
теното обезщетение.
6. При предоставянето на данни органът,
който ги предоставя, посочва предвидените
според неговото национално законодателство
срокове за съхраняване на тези данни, след из-
тичането на които те трябва да бъдат унищо-
жени. Независимо от тези срокове предоста-
вените данни се унищожават веднага щом вече
не са необходими за целта, за която са били
предоставени.
7. Предоставящият и получаващият орган
гарантират регистрирането на предоставянето
и получаването на данните.
8. Предоставящият и получаващият орган са
длъжни ефективно да опазват предоставените
данни от неправомерен достъп, неправомерни
промени и неправомерно разгласяване.
Член 11
При необходимост и по споразумение дого-
варящите страни провеждат консултации за ефек-
тивността на сътрудничеството по чл. 1 до 6.
Член 12
Това споразумение не пречи на договарящи-
те страни да въвеждат или да насърчават други
взаимноприемливи форми и методи на сътруд-
ничество в противодействието и превенцията
на престъпността.
Член 13
(1) Ако една от договарящите страни счита,
че изпълнението на дадена молба или провеж-
дането на определена мярка на сътрудничест-
во биха могли да накърнят собствените є суве-
ренни права, да застрашат вътрешната є си-
гурност или други съществени интереси или
пък да нарушат принципите на собствения є
правов ред, респ. международните є задълже-
ния, тя може изцяло или отчасти да откаже да
даде подкрепа или да проведе мярка за сътруд-
ничество или да постави определени условия
или ограничения за това.