Държавен вестник, бр. 34, 2010 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  34
всички граждани и юридически лица на ед­
накви правни условия за стопанска дейност 
(чл. 19, ал. 2).
Снабдяването с топлинна енергия с топло­
носител гореща вода или пара за отопление 
попада в обхвата на понятието „всеобщо 
предлагана услуга“ по смисъла на § 1, т. 4 
от ДР на ЗЕ, която не може да бъде отказана 
по причини, непосочени в закона, и  има за 
цел създаването на добър стандарт на живот 
на потребителите чрез осигуряване на по­
стоянно, хигиенично и икономично потреб­
ление на топлинна енергия и гореща вода за 
битови нужди. То служи за обезпечаване на 
приемливи климатични условия във всички 
помещения на сградите.
Снабдяването с топлинна енергия се из­
вършва от производител, топлопреносно 
предприятие или от доставчик на топлинна 
енергия. Топлопреносните предприятия осъ­
ществяват експлоатацията на топлопреносната 
мрежа, която служи за пренос на топлинната 
енергия от топлоизточника до потребителите, 
и основното им задължение е да снабдяват с 
топлинна енергия потребителите при равни 
и недискриминационни условия.
Присъединяването на потребителите става 
чрез присъединителен топлопровод и абонатна 
станция,  която при потреблението за битови 
нужди се изгражда от топлопреносното пред­
приятие и е негова собственост. Абонатна 
станция  е уредбата, чрез която се осъществява 
подаване, измерване, преобразуване и регули­
ране на параметрите на топлинната енергия 
от топлопреносната мрежа към потребителите 
(§ 1, т. 1 от ДР на ЗЕ). В абонатната станция 
се поставят средства за търговско измерване 
на количеството топлинна енергия. Границата 
на собственост на съоръженията между топ­
лопреносното предприятие и потребителите на 
топлинна енергия в самостоятелна сграда или 
в сграда – етажна собственост, е последната 
спирателна арматура преди разпределителната 
мрежа на сградните инсталации (чл. 156, ал. 2, 
т. 3 ЗЕ). Там се измерва топлинната енергия, 
постъпваща в сградата, със средствата за тър­
говско измерване (топломери), върху които се 
извършва метрологичен контрол по реда на 
чл. 23 и сл. от Закона за измерванията.
Доставената в абонатната станция топлин­
на енергия постъпва в сградната инсталация. 
Дефиницията на „сградна инсталация“ не е 
дадена в Закона за енергетиката, а в под­
законов нормативен акт, като по-голямата 
част от нормативната уредба в областта на 
енергетиката се съдържа в наредби и прило­
жения към тях, в т.ч. и методиката за дялово 
разпределение на топлинната енергия в сгра­
ди – етажна собственост. Съгласно § 1, т. 3 
от ДР на Наредба № 16-334 от 6 април 2007 г. 
за топлоснабдяването сградната инсталация 
е „съвкупността от топлопроводи и съоръже­
ния за разпределяне и доставяне на топлинна 
енергия от абонатната станция до имотите 
на потребителите, включително главните 
хоризонтални и вертикални разпределителни 
линии“.  Изграждането на сградни инсталации 
е предвидено в чл. 89 и сл. ЗУТ и те следва 
да отговарят на изискванията за технически 
правила и нормативи за проектиране, изграж­
дане и експлоатация. Вътрешна отоплителна 
инсталация се проектира за сграда, в която 
е предвидено топлоснабдяване по проект и 
тя е част от съдържанието на инвестицион­
ните проекти при жилищно строителство, за 
което е предвидена част „топлоснабдяване, 
отопление, вентилация“. Одобреният инвес­
тиционен проект, когато такъв се изисква, е 
неразделна част от разрешението за строеж 
(чл. 148, ал. 8 ЗУТ). 
В сгради – етажна собственост, разпределе­
нието на топлинната енергия се извършва по 
системата за дялово разпределение,  въведена 
у нас през 2001 г. с чл. 112г от Закона за енер­
гетиката и енергийната ефективност (ЗЕЕЕ) 
(отм.). Искането за установяване на противо­
конституционност на сочената разпоредба е 
отхвърлено от Конституционния съд с Решение 
№ 7 от 2003 г. по к. д.  № 4 от 2003 г. Тази 
система е въведена в държавите – членки на 
Европейския съюз, в изпълнение на изисква­
нията на Директива 93/76/ЕИО на Съвета от 
13.09.1993 г. относно ограничаване на емисиите 
от въглероден двуокис чрез подобряване на 
енергийната ефективност (програма SAVE), 
отменена с чл. 31 от Директива 2006/32/ЕО 
на Европейския парламент и на Съвета от 
5.04.2006 г. относно ефективността при крайно 
потребление на енергия и осъществяване на 
енергийни услуги. Съгласно чл. 1 от директи­
вата държавите членки следва да разработят и 
реализират програми в областта на таксуване 
на енергията, предназначена за отопление, 
климатизация и топла вода за битови нужди, 
на база действителната консумация.  Прин­
ципът за разпределение на разходите за ото­
пление съобразно потреблението е залегнал 
и в Директива 2002/91/ЕО на Европейския 
парламент и на Съвета от 16.12.2002 г. относ­
но енергийните характеристики на сградите.
Начинът на определяне на количеството 
топлинна енергия, отдадено от сградната 
инсталация, при въведена система за дялово 
разпределение чрез индивидуални разпреде­
лители е уреден в чл. 143, ал. 1 и 3 ЗЕ и той 
е топлинната енергия, отдадена от сградната 
инсталация, и топлинната енергия за отопле­
ние на общите части на сградата – етажна