Държавен вестник, бр. 110, 2024 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  110
разпоредби. Тези разпоредби с оглед на техния 
предмет – да продължат действието на пра­
вила, отменени със закона, да уредят тяхното 
прилагане спрямо висящи правоотношения, 
както и да отложат действието на установени 
със закона правила – нямат правно действие 
извън правното действие на самия закон.“
Въз основа на изложеното Конституцион­
ният съд приема, че искането за задължително 
тълкуване на чл. 130, ал. 4 във връзка с чл. 1, 
ал. 1 и 2, чл. 4, ал. 1, чл. 8 и чл. 117, ал. 2 
от Конституцията и на § 23 ПЗР на ЗИД на 
Конституцията в контекста на поставените три 
конкретни въпроса е недопустимо и следва 
да бъде отклонено.
По тези съображения и на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 1 от Конституцията и чл. 19, 
ал. 1 ЗКС Конституционният съд
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на 68 народни пред­
ставители от 51-вото Народно събрание за 
задължително тълкуване на чл. 130, ал. 4 във 
връзка с чл. 1, ал. 1 и 2, чл. 4, ал. 1, чл. 8, 
чл. 117, ал. 2 от Конституцията на Република 
България и на § 23 от преходните и заключи­
телните разпоредби на Закона за изменение и 
допълнение на Конституцията на Република 
България (ДВ, бр. 106 от 2023 г.) по следните 
въпроси: „Когато мандатът на членовете на 
Висшия съдебен съвет е изтекъл, същият про­
дължава ли да изпълнява конституционните 
си правомощия в пълнота? Допустимо ли е 
ограничаване на същите със закон или друг 
акт на Народното събрание? Прилага ли се 
§ 23 от преходните и заключителните разпо­
редби на Закона за изменение и допълнение на 
Конституцията на Република България – обн., 
ДВ, бр. 106 от 2023 г.; изм., бр. 66 от 2024 г. 
след Решение № 13 от 2024 г. на КС на Репуб­
лика България?“.
Прекратява производството по делото.
Връща искането на вносителя заедно с 
препис от настоящото определение.
Определението е подписано с особено 
мнение от съдия Янаки Стоилов.
Председател: 
Павлина Панова
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдия Янаки Стоилов
по Определение № 16 от 2024 г.
по к.д. № 41/2024 г.
Подписах определението с особено мнение 
поради отклоняване на искането по втория 
въпрос: допустимо ли е ограничаване на 
конституционните правомощия на Висшия 
съдебен съвет със закон или с друг акт на 
Народното събрание?
На пръв поглед въпросът сам по себе си 
не разкрива реален правен проблем, който да 
обосновава необходимост от исканото тълку­
ване, защото неговият отговор, при положение
че членовете на Висшия съдебен съвет (ВСС) 
не са с изтекъл мандат, се подразбира – На­
родното събрание не е овластено да отнема 
предоставени от Конституцията правомощия 
на държавни органи и в частност на ВСС. Ос­
вен това вносителят не излага отделно доводи 
за неяснота освен тези, които привежда при 
обосноваване на основателността на искането 
в неговата цялост.
Според мен обаче разглежданият тук тъл­
кувателен въпрос следва от първия въпрос на 
искането: „Когато мандатът на членовете на 
Висшия съдебен съвет е изтекъл, същият про­
дължава ли да изпълнява конституционните 
си правомощия в пълнота?“. Допустимостта 
на този тълкувателен въпрос е обоснована 
в становището, което съм изразил заедно с 
други съдии в определението за отклоняване 
на искането по к.д. № 41/2024 г. Следователно 
първият тълкувателен въпрос от искането 
предпоставя втория и очертава пределите, в 
които трябва да се търси неговият отговор.
Смятам, че основните доводи, с които 
Конституционният съд е отклонил искането 
за тълкуване на въпроса допустимо ли е огра­
ничаване на конституционните правомощия 
на ВСС със закон или с друг акт на Народ­
ното събрание, не са убедителни, защото се 
позовават на практика на Съда, която няма 
отношение към обсъждания случай. В него 
Народното събрание не се опитва да получи 
консултация относно съдържанието на внесен 
проект на закон, както и не сме изправени 
пред само доктринален спор, защото спорът 
е предизвикан от конституционно нетърпима 
ситуация, по която народни представители и 
членове на ВСС изразяват противоположни 
виждания. Поставеният в искането въпрос е 
общ и се отнася, първо, до това допустимо 
ли е при обстоятелства, които не са изрично 
предвидени в Конституцията, да се ограничава 
упражняването на конституционни право­
мощия на ВСС, и второ, какви са правните 
средства, с които Народното събрание може 
да го направи, ако това е допустимо.
При положение че мандатът на изборните 
членове на ВСС е изтекъл, както и „разумен 
период“ след него (Особено мнение на съдия 
Янаки Стоилов по Решение № 12 от 2022 г. по 
к.д. № 7/2022 г.), няма как такова състояние 
да се определи като съвместимо с Основния 
закон. След като липсва каквато и да е обек­
тивна причина поне да бъде открита процедура 
за избор на нови членове на ВСС, е налице 
конституционна аномалия, за преодоляването 
на която могат да се търсят различни решения. 
Безспорното от конституционна гледна точка 
решение на проблема е Народното събрание да 
избере нови членове на ВСС. Дотогава обаче 
ВСС би могъл да реши, че няма конститу­
ционна легитимност да упражнява тези свои 
правомощия, които надхвърлят ежедневното 
управление (администриране) на съдебната