Държавен вестник, бр. 68, 2007 г., стр. 3

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
застрашени. Тогава сме изправени пред ситуа-
ция, при която принципът на политическата
неутралност, посредством която тя съхранява
верността към държавата независимо коя пар-
тия е на власт, се поставя под съмнение. А си-
гурността на страната на първо място се подко-
пава, когато съществуващото политическо ста-
тукво, резултат от легитимни избори, може да
бъде променено със заплаха или насилствен
начин. Тъкмо тази последна възможност по
съществото си не може да бъде нищо друго ос-
вен опасност за сигурността на страната. Тога-
ва въоръжените сили престават да бъдат гарант
на политическото статукво.
При тълкуването на разпоредбата съдът
намира, че трябва да има предвид и следното:
Своите постоянни “дивиденти” армията полу-
чава от това, че част от обществото винаги
придава повишено значение на въпросите на
сигурността и въоръжението. На тази база граж-
данските политици винаги могат да разчитат
на допълнителни гласове на избирателите, било
изказвайки се за нарастване на военните разхо-
ди и военната мощ, било включвайки кадрови
военнослужещи в политиката. Тук не трябва да
бъде подмината и ролята на политическите
партии и коалиции. Целта им е да постигнат
изборна победа, която да им даде право да про-
веждат своите програми в живота. Но за това е
недопустимо да осъществят това по посочения
по-горе начин. И на последно място, високият
статус и доверие към армията от страна на об-
ществото се гради не само на военната є мощ,
но и на сигурността, че нейни кадрови военно-
служещи са неутрални по отношение на поли-
тическите събития в страната. Затова, след като
веднъж са се посветили на политиката, осво-
бождаването им от кадрова военна служба не
противоречи на Конституцията.
Тук обаче трябва да се отбележи най-важ-
ното—нашето избирателно право не отрича
възможността кадровите офицери да бъдат из-
бирани, но в качеството им на независими
участници.
Водим от горното и на основание чл. 149,
ал. 1, т. 2 от Конституцията, Конституцион-
ният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционен чл. 98
(редакция ДВ, бр. 38 от 2005 г.) от Закона за
отбраната и въоръжените сили на Република
България.
Отхвърля искането на 50 народни предста-
вители от ХL Народно събрание за обявяване
на противоконституционна ал. 2 на чл. 199 от
същия закон.
Съдията Лазар Груев е подписал решението
с особено мнение за чл. 98 ЗОВС.
Председател: Румен Янков
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Лазар Груев по конституционно
дело № 7 от 2007 г.
Подписах решението по т. 1 (относно чл. 98
ЗОВСРБ) с особено мнение по съображения,
част от които излагам накратко:
Десетилетия наред българското законода-
телство предвижда различен срок за наборна
военна служба, било като го диференцира съ-
образно различните родове войски, било по друг
критерий. Това е традиция, възникнала още
със Закона за военните сили на Царство Бъл-
гария. Не правят изключение в тази посока и
законите, приети след 10 ноември 1989 г. Не-
зависимо от конкретната продължителност
всичките те предвиждат по-кратък срок за за-
вършилите висше образование. Никога досега
този подход не е бил оспорван, вероятно пора-
ди очевидната логика, която той съдържа. Ос-
новното предназначение на наборната военна
служба е различни категории лица да придоби-
ят еднакви оперативни способности. Тя не е
наказание или тегоба. Обществено неоправда-
но в този смисъл е завършилите висше образо-
вание да преминават такива етапи на теоре-
тична подготовка, за които те вече са придо-
били съответните знания.
Струва ми се, че искането в тази му част
следваше да бъде отклонено като недопустимо.
Предназначението на атакуваната разпоредба
е единствено да определи срока за наборна во-
енна служба. Добре известно е обаче, че от
1.01.2008 г. наборната военна служба е отмене-
на. Получава се така, че към момента на сези-
ране и разглеждане на делото от КС срокът на
изпълнение на наборната военна служба за
последния набор военнослужещи е започнал и
тече вече около пет месеца.
Съгласно § 10 от преходните и заключител-
ните разпоредби на ЗИДЗОВСРБ лицата, кои-
то изпълняват наборна военна служба и не са
отслужили пълния є срок към 31.12.2007 г., се
уволняват считано от 1.01.2008 г.
Следователно нормата на чл. 98 ЗОВСРБ
повече няма, а и не може да бъде прилагана.
Доколкото решенията на КС действат занапред,
установяването на противоконституционност на
разпоредба, която не може да се приложи пове-
че, е юридически не само необосновано, но и
пресилено решение.
Казано накратко, в тази му част делото
няма предмет, защото атакуваната разпоред-
ба урежда срок, а наборната военна служба,
по отношение на която е установен този срок,
е отменена.
Конституционен съдия: Л. Груев
42011