Държавен вестник, бр. 38, 2006 г., стр. 7

Б Р О Й  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
§ 8. В чл. 32, ал. 2 се създава изречение вто-
ро: “Търговецът не може да се позовава сре-
щу търговския представител на уговорки в от-
клонение от разпоредбите на чл. 33, 34, чл. 36,
ал. 4 и 5 и чл. 40, които са във вреда на пред-
ставителя.”
§ 9. В чл. 33 се правят следните изменения и
допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
“(2) Търговският представител е длъжен да
изпълнява указанията на търговеца, както и да
му предоставя цялата информация, с която раз-
полага във връзка с дейността си.”
§ 10. В чл. 34 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 1 след думата “сведения” се добавя
“и документи”, а думата “договора” се заменя с
“възложените сделки”.
2. В ал. 2 след думата “власт” се поставя за-
петая и се добавя “както и дали е сключил под-
готвена от него сделка.”
3. Създава се ал. 3:
“(3) Търговецът е длъжен да предоставя на
търговския представител информацията, не-
обходима за извършване на дейността му,
включително за възможно значително нама-
ляване на обема на сключваните сделки в
сравнение с очакваното.”
§ 11. В чл. 36 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 1:
а) съюзът “или” се заменя със запетая, а след
думата “сътрудничество” се добавя “или с кли-
енти, които той е привлякъл за сключването на
съответния вид сделки”;
б) създава се изречение второ: “Възнаграж-
дение се заплаща и за сделки, които са били
подготвени, но не са сключени, освен ако това
се дължи на причина, която не може да се вме-
ни във вина на търговеца.”
2. Създава се нова ал. 4:
“(4) Търговецът е длъжен да предоставя на
търговския представител информацията, необ-
ходима за изчисляване на дължимото възнаг-
раждение, не по-късно от срока по чл. 38.”
3. Досегашната ал. 4 става ал. 5 и в нея след
думата “представителство” се добавя “включи-
телно тези, които са необходими за проверка на
определеното възнаграждение”.
§ 12. В чл. 37 се създава изречение второ:
“Ако обичайният размер не може да се уста-
нови, възнаграждението се определя от съда
по справедливост.”
§ 13. В чл. 38 след думата “месец” се поставя
точка, текстът до края се заличава и се създава
изречение второ: “В договора може да се угово-
ри друг срок за изплащане на възнаграждение-
то, но не по-дълъг от края на месеца, следващ
тримесечието, през което съответната сделка е
била сключена или е трябвало да се сключи.”
§ 14. Член 40 се изменя така:
“Обезщетение и възнаграждение при
прекратяване
Чл. 40. (1) Търговският представител има
право на еднократно обезщетение при прек-
ратяване на договора, съответно наследници-
те му—при неговата смърт, ако търговецът
продължава да има облаги от клиентелата,
когато тя е създадена от търговския предста-
вител или последният значително е увеличил
обема от сделки, сключвани с нея. Правото
на такова обезщетение се преценява с оглед
на всички обстоятелства, включително същес-
твуването или отсъствието на ограничителни
търговски клаузи.
(2) Обезщетението е в размер на годишното
възнаграждение на търговския представител,
изчислено на основата на средното възнаграж-
дение за целия период на договора, но за не
повече от последните 5 години.
(3) Обезщетението по ал. 2 не може да се
търси, когато:
1. е изтекла повече от една година след прек-
ратяването на договора, без търговският пред-
ставител да е уведомил писмено търговеца, че
иска дължимото обезщетение;
2. договорът е развален по вина на търговс-
кия представител или е прекратен едностранно
от търговския представител съгласно чл. 47,
ал. 1 или 2, освен ако това е станало поради
неговата трайна нетрудоспособност или възраст;
3. търговският представител е прехвърлил
правоотношението на друго лице, включител-
но и със съгласието на търговеца.
(4) При прекратяване на договора търговс-
кият представител може да търси възнаграж-
дение за вече сключени или подготвени от него
за сключване договори.
(5) Търговският представител няма право
на възнаграждение по чл. 36, когато съгласно
ал. 4 то се дължи на предишен търговски пред-
ставител, освен ако според обстоятелствата
възнаграждението следва да се подели между
двамата.”
§ 15. В чл. 47 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
“(1) Когато договорът за търговско предс-
тавителство е сключен без определен срок,
през първата година от сключването му всяка
от страните може да го прекрати с предизвес-
тие от един месец, през втората година—с пре-
дизвестие от два месеца, а след втората годи-
на—с предизвестие от три месеца, като стра-
ните не могат да уговарят по-кратки срокове.
Когато е уговорен по-дълъг срок на предиз-
вестие, той трябва да е еднакъв и за двете
страни. Ако не е уговорено друго, прекратя-
ването на договора има действие от края на
календарния месец, през който е изтекъл сро-
кът на предизвестието.”