Държавен вестник, бр. 48, 2011 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
4. лица, които с действия или бездействия 
застрашават или увреждат реда и сигурност­
та в и на Министерството на отбраната, 
Българската армия и структурите на пряко 
подчинение на министъра на отбраната или 
сигурността на личния им състав, както и 
лица, които не оказват съдействие или не 
изпълняват разпорежданията на органите 
на военната полиция, дадени във връзка и в 
изпълнение на функциите им; 
5. членовете на управителните органи и 
служителите в еднолични търговски дружес­
тва с държавно участие в капитала, в които 
правата на държавата се упражняват от ми­
нистъра на отбраната.
(2) При упражняване на законоустановените 
им правомощия органите на служба „Военна 
полиция“ са независими от всички лица, които 
не са техни преки началници. 
Чл. 12. (1) Органите на служба „Военна 
полиция“ могат да призовават писмено ли­
цата по чл. 11, ал. 1 да извършват проверки 
за установяване на самоличността им и да ги 
идентифицират, когато това е необходимо за 
изпълнение на определените им с този закон 
дейности и правомощия. Други лица могат да 
се призовават само при наличие на данни, от 
които може да се направи обосновано предпо­
ложение, че разполагат с информация, имаща 
отношение към дейностите и правомощията 
на органите на служба „Военна полиция“.
(2) В съобщението за призоваване се посоч­
ват целта на призоваването, часът и мястото на 
явяване, като в неотложни случаи призовава­
нето може да се извършва по телефон, телекс 
или факс, което се удостоверява писмено от 
длъжностното лице, което го е извършило, 
а по телекс – с писмено потвърждаване за 
полученото съобщение.
(3) Установяването на самоличността се 
извършва чрез представяне на документ за 
самоличност, сведения на граждани с уста­
новена самоличност, които познават лицето, 
или по друг начин, годен за събиране на 
достоверни данни.
(4) Когато самоличността на лицето не 
може да бъде установена по начините по ал. 3, 
се извършва идентификация, която включва:
1. снемане на пръстови отпечатъци и от­
печатъци от дланите на ръцете;
2. фотографиране на лицето;
3. установяване на външни белези;
4. измервания и изземване на образци за 
сравнителни изследвания;
5. изземване на образци от биологичен 
произход за сравнителна ДНК идентификация.
(5) За извършване на действията по иденти­
фикация по ал. 4, т. 1 – 4 съгласието на лицето 
не се изисква, а за извършване на действията 
по ал. 4, т. 5 лицата са длъжни да предоста­
вят изискваните образци, като при отказ те 
се изземват принудително с разрешение на 
съдия от съответния първоинстанционен съд.
Чл. 13. (1) Органите на служба „Военна 
полиция“ могат да задържат до 24 часа лице 
по чл. 11, ал. 1, когато:
1. има данни, че е извършило престъпление; 
2. след надлежно предупреждение съзнател­
но пречи на орган на служба „Военна поли­
ция“ да изпълни задължението си по служба;
3. показва тежки психични отклонения 
и/или с поведението си нарушава обществе­
ния ред или излага живота си или живота на 
други лица на явна опасност; 
4. е налице невъзможност да се установи 
самоличността в случаите и по начините, 
посочени в чл. 12, ал. 3;
5. се е отклонило от изтърпяване на нака­
занието лишаване от свобода или от местата, 
където е било задържано като обвиняем в 
изпълнение на разпореждане на полицейски 
орган или на орган на съдебната власт;
6. е обявено за международно издирване 
по искане на друга държава във връзка с 
неговата екстрадиция или в изпълнение на 
Европейска заповед за арест;
7. това е предвидено със закон.
(2) От момента на задържането си лицата 
имат право на защитник, незабавно да се ин­
формират за основанията за задържането им 
на разбираем за тях език, да обжалват пред 
съда законността на задържането си, като 
съдът се произнася по жалбата незабавно, 
а ако са чужди граждани – да се свържат с 
дипломатическото представителство на сво­
ята държава.
(3) Органите на служба „Военна поли­
ция“ са длъжни незабавно да уведомят за 
задържането лице, посочено от задържания, 
както и незабавно да освободят лицето, ако 
основанието за задържането му е отпаднало.
(4) Задържаните лица могат да се отвеж­
дат и настаняват в оборудвани помещения 
за задържане на служба „Военна полиция“ 
при зачитане и защита на човешките права, 
регламентирани в Конституцията на Репуб­
лика България и в Конвенцията за правата 
на човека и основните свободи. Спрямо тях 
могат да се вземат мерки за лична сигурност, 
ако поведението им и целите на задържането 
налагат това. На задържаните лица не могат 
да се ограничават други права освен правото 
на свободно придвижване. 
(5) При задържане директорът на служба 
„Военна полиция“ и директорите на регионал­
ните служби съобразно своята компетентност 
или оправомощени от тях длъжностни лица 
издават писмена заповед за задържане.