Държавен вестник, бр. 37, 2025 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
В становището на „Грийнпийс“ – Бълга­
рия, е обоснован извод, че възможността за 
изграждане на агрофотоволтаици не следва да 
се приема като нарушение на чл. 21 от Кон­
ституцията, но се подчертава необходимостта 
от прецизиране и допълване на нормативната 
уредба. Като аргументи за противоконститу­
ционност на останалите оспорени разпоредби 
се посочват необоснованото разширяване на 
обхвата на чл. 23, ал. 3 ЗОЗЗ, премахването на 
компетентните комисии, както и невъзмож­
ността за извършване на преценка защитен 
ли е общественият интерес от опазване на 
земеделските земи и доказана ли е нуждата 
от промяна на тяхното предназначение.
Народното събрание и министърът на 
земеделието и храните намират искането 
за неоснователно по отношение на чл. 17а, 
ал. 3 ЗОЗЗ и за основателно по отношение 
на останалите оспорени разпоредби. Във 
връзка с чл. 17а, ал. 3 ЗОЗЗ в становищата 
се посочва, че премахването на първия етап 
от процедурата по промяна на предназначе­
нието на земеделските земи – утвърждаване 
на площадка или трасе за проектиране, е 
свързано с необходимостта от съобразява­
не с предвидените в Закона за устройство 
на територията срокове за изработване на 
общи устройствени планове на общините и 
с намаляване на административната тежест. 
Противоконституционността на останалите 
разпоредби се обосновава, като се посочват 
липсата на законови гаранции за запазване 
на основното предназначение на земята при 
изграждането на агрофотоволтаици и невъз­
можността за извършване на преценка за 
доказана нужда в процедурата по промяна 
на нейното предназначение.
В становището на Българската ветроенер­
гийна асоциация са изложени аргументи за 
неоснователност на искането по отношение на 
чл. 17а, ал. 3 в частта „на обекти за производ­
ство на енергия от възобновяеми източници“ и 
чл. 24, ал. 7 в частта „или изграждане на обект 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници“ от Закона за опазване на земедел­
ските земи. Посочва се, че предвиждането на 
еднакъв режим за съоръженията за производ­
ство на енергия от възобновяеми източници 
и за националните обекти или общинските 
обекти с първостепенно значение съответства 
на правните актове на Европейския съюз. В 
тях тези обекти са определени като проекти 
с най-висока обществена значимост, чиито 
изграждане и експлоатация са от „по-висш 
обществен интерес и обслужват обществе­
ното здраве и безопасност“. В становището 
се поддържа, че разпоредбите отговарят на 
конституционните изисквания промяната на 
предназначението на земеделските земи да се 
допуска по изключение. Сочи се, че обектите 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници са обхванати от понятието „техни­
ческа инфраструктура“, преценката за нуждата 
от промяната се извършва в процедурите по 
изработване и одобряване на общите устрой­
ствени планове, а условията и редът, при които 
ще се извършва промяната, са предвидени 
в Закона за опазване на земеделските земи.
В правното си мнение проф. д.ю.н. Георги 
Пенчев поддържа, че искането е неоснователно 
и следва да бъде отхвърлено изцяло. Изложе­
ни са съображения, че при извършването на 
преценка относно конституционосъобразност­
та на оспорените разпоредби е необходимо 
да бъде взето предвид, че производството на 
енергия от възобновяеми източници е сред 
приоритетните цели на екологичната поли­
тика на Европейския съюз. Тази политика е 
реализирана в редица актове на вторичното 
право на Съюза, в които за държавите членки 
са установени редица задължения, свързани
с нейното постигане. В правното мнение е 
обоснован извод, че увеличаването на дяла на 
възобновяемите енергийни източници в енер­
гийния баланс на държавите членки превръща 
ускореното изграждане на обекти за производ­
ство на възобновяема енергия в приоритет в 
енергийното развитие на Република България. 
Поддържа се, че с оспорените разпоредби не 
се засяга прекомерно общественият интерес, 
свързан с опазването на земеделските земи, 
и не се нарушават чл. 21, ал. 2 и чл. 55 от 
Конституцията, тъй като те допринасят за 
предотвратяване на изменението на климата, 
което би довело до увреждане на продуктив­
ните качества на земеделските земи или дори 
до тяхното унищожаване.
Според проф. д.ю.н. Георги Пенчев в 
българското екологично законодателство са 
предвидени и достатъчно гаранции за опазва­
не на земеделските земи и тяхното почвено 
плодородие чрез установяване на съответните 
законови процедури и чрез предвиденото 
право на гражданите на информация за 
околната среда.
Конституционният съд, като обсъди до­
водите в искането, постъпилите по делото 
писмени становища и правни мнения, както и 
относимата правна уредба, за да се произнесе, 
съобрази следното:
След постановяване на определението за 
допускане на искането на президента до раз­
глеждане по същество 49-ото Народно събрание 
в заседание, проведено на 7.12.2023 г., е приело 
Закон за изменение на Данъчно-осигурителния 
процесуален кодекс (ЗИДОПК), като с § 7, т. 2 
от преходните и заключителните разпоредби 
(ПЗР) на този закон е изменен чл. 23, ал. 3 
ЗОЗЗ, като думата „пета“ е заменена със 
„сед­ма“. Изменителният закон е обнародван 
в „Държавен вестник“, бр. 106 от 2023 г., като 
§ 7, т. 2 ПЗР на ЗИДОПК е влязъл в сила от 
деня на обнародването му (арг. от § 10, т. 2 
ПЗР на ЗИДОПК).
Във фазата на разглеждане на делото по 
същество на проведено на 8.02.2024 г. заседание 
49-ото Народно събрание е приело Закон за