Държавен вестник, бр. 75, 2006 г., стр. 97

Б Р О Й  75
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  97
(5) Независимо от ал. 4 искането за възста-
новяване на данък върху добавената стойност
може да се отнася за период, по-малък от три
месеца, само тогава, когато този период е оста-
тък от календарната година.
(6) Когато искането за възстановяване се
отнася за период от една календарна година или
за остатъка от същата, възстановяване на да-
нък на лицето се допуска при условие, че разме-
рът на данъка е равен или надвишава 50 лв.
Чл. 4. Искането за възстановяване на пла-
тен данък върху добавената стойност от лицето
се попълва на български език по образец съг-
ласно приложение № 1, като информацията за
наименованието и адреса на лицето се попълва
и на официалния език на държавата членка, в
която лицето е установено.
Чл. 5. (1) Данъкът може да се възстанови на
чуждестранното лице чрез упълномощено от
него лице, регистрирано по реда на чл. 7, нари-
чано агент.
(2) Упълномощаването по ал. 1 се извършва
писмено за всяко искане.
(3) Агентът по ал. 1 има всички права на
чуждестранното лице по тази наредба.
Чл. 6. (1) Компетентният орган по приходите
възстановява данъка въз основа на представе-
ните документи, след като се увери, че са налице
всички условия на Закона за данък върху добаве-
ната стойност, правилника за неговото прилага-
не и тази наредба относно правото на възстано-
вяване на данъка върху добавената стойност.
(2) Данъкът върху добавената стойност се
възстановява от компетентния орган по прихо-
дите в български левове, по банкова сметка, по-
сочена в искането за възстановяване на данъка, в
срок до 6 месеца от постъпването на искането за
възстановяване, като разходите по превода на
възстановения данък са за сметка на лицето.
(3) Компетентният орган по приходите води
регистър на данъчните документи и на доку-
ментите за осъществен внос, по които данъкът
е възстановен.
(4) След като е възстановил данъка върху
добавената стойност, компетентният орган по
приходите прави негодни за повторна употреба
за целите на тази наредба представените доку-
менти чрез щамповане върху тях на текста “ДДС
изплатен” и ги връща на лицето или на неговия
агент в едномесечен срок от датата на възста-
новяване на данъка по сметка на лицето.
(5) Неправомерно възстановен данък под-
лежи на връщане от лицето или от неговия агент
със законната лихва. Лицето, съответно аген-
тът, при получаване на уведомление за възста-
новяване на неправомерно възстановен данък
е задължено да го възстанови.
(6) При неизпълнение на задълженията по ал. 5
от страна на лицето или неговия агент компетен-
тният орган по приходите има право да:
1. удържи сумата на неправомерно възста-
новения данък при последващи молби за възс-
тановяване на данък върху добавената стойност;
та стойност лице, данък върху добавената стой-
ност е без право на данъчен кредит съгласно
Закона за данък върху добавената стойност.
(4) Лицето по ал. 1 има право на частично
възстановяване на данък върху добавената стой-
ност, когато в държавата членка, където е уста-
новено, лицето извършва както доставки с пра-
во на приспадане на данъчен кредит, така и дос-
тавки, за които не е налице такова право. Разме-
рът на частично възстановения данък се опреде-
ля въз основа на информацията от удостовере-
нието по чл. 3, ал. 1, т. 3, издадено от държавата
членка, където лицето е установено.
Чл. 3. (1) Правото на възстановяване на да-
нък върху добавената стойност възниква, кога-
то подлежащият на възстановяване данък ста-
не изискуем и се упражнява самостоятелно или
чрез упълномощен от лицето агент, който дейс-
тва от името и за сметка на лицето. За да бъде
упражнено правото на възстановяване на данъ-
ка, пред компетентния орган по приходите се
представят следните документи:
1. искане за възстановяване на данък върху
добавената стойност по образец;
2. декларация, че са изпълнени условията по
чл. 2, ал. 1;
3. оригинално удостоверение по образец,
издадено от компетентния данъчен орган на
държавата членка, където лицето е установе-
но, и легализиран превод на това удостовере-
ние на български език, доказващо, че лицето
извършва икономическа дейност през кален-
дарната година, за която е възникнало правото
на възстановяване; когато компетентният ор-
ган по приходите разполага с удостоверение за
статута на лицето, издадено и представено във
връзка с подадено вече искане по т. 1 преди не
повече от дванадесет месеца преди датата на
последващо искане, лицето не е длъжно да пред-
ставя отново такова удостоверение;
4. оригинали на данъчните документи за
получените доставки или документи за осъщес-
твен внос, за които се иска възстановяване на
данък върху добавената стойност;
5. писмено пълномощно по чл. 5 в случаите,
когато лицето упражнява правото си на възста-
новяване чрез агент.
(2) Лицето може да упражни правото си на
възстановяване на данъка върху добавената
стойност по тази наредба най-късно до 30 юни
на годината, следваща календарната година,
през която е възникнало правото на възстано-
вяване на данъка.
(3) Правото на възстановяване на данък
върху добавената стойност се погасява, когато
искането по ал. 1 не е представено пред компе-
тентния орган по приходите в срока по ал. 2.
(4) Искането за възстановяване може да се
отнася за период , по-малък от една календарна
година, но не по-малък от три месеца. В този
случай възстановяване на данък на лицето се
допуска при условие, че размерът на данъка е
равен или надвишава 400 лв.