Държавен вестник, бр. 73, 2016 г., стр. 51

БРОЙ  73	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  51  
Поради голямата контагиозност и бързото разпространение на заболяването много е важно да се опре-
дели най-вероятната дата на проникване на вируса в съответната ферма. Откриването на вероятната дата 
на проникване на вируса във фермата става най-лесно чрез определяне възрастта на самите афти поради 
факта, че развитието на афтите в устната кухина на говедата е строго закономерно. Прибавянето на инкуба-
ционния период към времето за развитие на лезиите при говедата с много голяма вероятност може да даде 
отговор на въпроса за вероятната дата на проникване на вируса във фермата или стадото. При проникване 
на вируса в една ферма той не заразява всички животни по едно и също време. Така в едно и също стадо в 
началото на епизоотичния взрив се констатират животни на различен етап от развитието на болестта. Целта 
на клиничното обследване е да се установят животните с най-стари лезии.
В редки случаи дори е възможно да има последователно заразяване на животните с два различни сероти-
па на вируса на шапа, в резултат на което на едно и също животно може да се наблюдават лезии с разлика 
от 1 и повече седмици. Описаното дотук показва, че при определяне на вероятната дата на проникване на 
вируса на шапа е изключително важно да се прегледат колкото се може повече говеда в огнището.
Прегледът следва да обхване венците, езика, устната кухина и носа. При прегледа на копитата трябва да 
се огледа венечният ръб, междукопитната цепка, петите, допълнителните пръсти. При свинете е особено 
важно да се притисне венечният ръб на копитото. Трябва да се прегледа и млечната жлеза (цицките). По-
казателни за заболяването са смъртността при младите животни (миокардит) и абортите при възрастните.
Излъчването на вируса от вече инфектирани животни е различно по количество в зависимост от вида 
животно и етапа на инфекцията. Най-общо то е показано на долната таблица:
Таблица 2. Излъчването на вирус от инфектирани животни в зависимост от вида животно и етапа 
на инфекцията (ден 0 – ден на поява на лезиите)
Ден в зависимост 
от поява на 
лезиите
-3
-2
-1
0
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Свине
Говеда
Овце
Излъчителство на вирус:
силно
слабо
по-слабо
 
Фиг. 2. Времеви прозорец за поява на вируса на 
шапа в кръвта, поява на клиника и имунен отго-
вор при инфектирана крава.
След повишаване на температурата във фазата 
на виремия (фигура 2) следва фазата на антитяло-
образуване. Три до пет дни от първата проява на 
клиника антителата могат да се установят с помощ- 
та на ELISA. Динамиката на антитялообразуване 
е добре изучена при естествена или експеримен-
тална инфекция с вируса. Най-високо ниво на ан-
тителата се констатира между 14 и 21 дни след 
началото на инфекцията. Сравнително високи ти-
три на антителата обикновено се задържат много 
месеци след инфекцията и могат да бъдат открити 
при преживните животни до няколко години. При 
прасетата, особено при младите, антителата могат 
да се открият само за няколко месеца.
Антителата, образувани срещу неструктурните 
протеини (NSP) на шапния вирус, представляват ин-
терес, тъй като те са естествен „маркер“ на шапна 
Прави впечатление, че излъчването на вируса 
започва няколко дни преди появата на клиничните 
симптоми на болестта и следва да се има предвид 
при пробовземането.
4.	Диагностични методи
Имунитетът при шап основно се проявява чрез 
образуването на типово специфични антитела сре-
щу вируса. Времевият прозорец за поява на вируса 
на шапа в кръвта, клиниката и имунният отговор 
при инфектирана крава са дадени на фиг. 2.
Съвременните серологични методи, описани в 
Ръководството за диагностични тестове и ваксини 
на OIE (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for 
Terrestrial Animals, 2010), са насочени към открива-
не основно на антитела от клас IgG в клинични 
проби от различно естество, като кръвен серум 
и мляко. Те могат да бъдат използвани както за 
проследяване на имунния отговор във ваксинира-
на популация животни, така и като потвърдителен 
тест при клинично инфектирани животни, имайки 
предвид бързия имунен отговор при шапната ин-
фекция (8 – 12 дни), особено в случаите, когато за-
боляването протича с по-слабо проявена клиника 
или при установяването на по-стари лезии. 
Статистически базираното пробовземане при 
извършване на серологичнен мониторинг дава 
възможност за доказване на наличие или отсъст-
вие на шапна инфекция в дадено поголовие или 
регион. Рутинно използваните серологични тесто-
ве за диагностика на шапа са ензимосвързаните 
имуносорбентни тестове (ELISA) за доказване на 
антитела срещу структурни и неструктурни про-
теини на вируса в различните си модификации и 
реакция вирус неутрализация, надлежно отразени 
на фигура 3.