Държавен вестник, бр. 99, 2010 г., стр. 82

СТР.  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  99
Чл. 24. (1) Заключенията на верификаци­
онния орган се отразяват във верификационен 
доклад, с който завършва верификационният 
процес.
(2) Верификационният доклад се изготвя във 
формата съгласно приложение № 3.
Чл. 25. Верификационното становище е 
обособена част от верификационния доклад 
и изяснява дали годишният доклад за еми­
сиите на парникови газове е задоволителен 
по отношение на качеството, пълнотата и 
съществеността на данните.
Чл. 26. (1) Годишният доклад за емисиите се 
счита за задоволителен и се верифицира, кога­
то не съдържа съществени несъответствия по 
отношение на общото количество на емисиите. 
(2) Докладът по ал. 1 се верифицира със 
забележки, когато верификационният орган 
констатира грешки, пропуски или несъответ­
ствия, които не се оценяват като съществени 
относно данните за емисиите.
(3) В случаите по ал. 2 верификационният 
орган задължително представя във верифика­
ционния доклад методологията за верифика­
ция, своите констатации и верификационно 
становище.
Чл. 27. (1) Верификацията се извършва чрез 
поставяне на подпис и печат на верификационния 
орган върху всяка страница на годишния доклад по 
чл. 3 и 4.
(2) За целите на верификацията верифика­
ционният орган използва печат, върху който 
е изписано „верификационен орган“, фирма, 
седалище и номер в регистъра на верифика­
ционния орган.
(3) Печатът по ал. 2 се издава на органа след 
акредитирането му като верификационен орган.
Чл. 28. (1) Оператор на инсталация/възду­
хоплавателни средства, чийто доклад е верифи­
циран със забележки по чл. 26, ал. 2, подава в 
ИАОС информация за мерки за отстраняване 
на несъответствията ежегодно в срок до 30 
юни. Операторът на инсталация/въздухопла­
вателни средства описва подробно мерките за 
отстраняване на несъответствията и предлага 
график за изпълнението им. 
(2) Компетентният орган по чл. 2 следи за 
подаването на информацията по ал. 1, проверява 
за изпълнението на посочените мерки и изисква 
документи и доказателства, при необходимост. 
(3) Изпълнителната агенция по околна среда 
и/или съответната РИОСВ могат да извършат 
проверка на място за съответствие с изложените 
данни и информация в документите по чл. 2, 
при необходимост.
(4) Констатациите от извършената проверка 
на място по ал. 3 се отразяват в протокол.
Чл. 29. (1) Когато верификационният орган 
идентифицира грешки, пропуски или несъ­
ответствия относно данните за емисиите от 
инсталацията и данните за годишни емисии, и 
данните за тонкилометрите за въздухоплавател­
ни средства, които се оценяват като съществени, 
годишният доклад се счита за незадоволителен 
и не се верифицира от верификационния орган.
(2) Верификационният доклад по ал. 1 
трябва ясно да посочва всички обстоятелства, 
поради които:
1. верификационният орган е на мнение, че 
една или няколко части на годишния доклад за 
емисиите на парникови газове не съответстват 
на нормативните изисквания;
2. верификационният орган не е в състоя­
ние да получи достатъчни доказателства, за да 
оцени една или повече части от съответствието 
на годишния доклад за емисиите на парникови 
газове с нормативните изисквания;
3. съществува обосновано съмнение, че су­
марни грешки и пропуски в годишния доклад 
водят до съществено несъответствие.
Раздел IV
Акредитация на верификационни органи
Чл. 30. (1) Верификационните органи се 
акредитират от Изпълнителна агенция „Бъл­
гарска служба за акредитация“ (ИА „БСА“) 
в съответствие с изискванията на наредбата, 
ISO 14064-3:2006, Ръководството за призна­
ване на верификационните органи по Дирек­
тива 2003/87/ЕС (ОВ, L 275, 25.10.2003 г.), 
ЕА-6/03 на Европейското сдружение за акреди­
тация и процедурата за акредитация, утвърдена 
от ИА „БСА“.
(2) За верификационни органи се акредити­
рат лица, регистрирани по Търговския закон, 
които отговарят на изискванията, определени 
с наредбата.
(3) Изпълнителна агенция „Българска служба 
за акредитация“ води публичен регистър на ак­
редитираните верификационни органи, списъкът 
на които се публикува на интернет страницата 
и в официалния бюлетин на ИА „БСА“.
Чл. 31. Верификационен орган, акредитиран 
в съответствие с Ръководството за признаване 
на верификационните органи по Директива 
2003/87/ЕО ЕА-6/03 от орган, който е пълно­
правен член на Европейското сдружение за акре­
дитация (European cooperation for Accreditation), 
може да извършва верификационна дейност в 
Република България.
Чл. 32. В допълнение към изискванията по 
чл. 30 и 31 верификационният орган трябва да 
притежава и:
1. организационна структура и процедури, 
които да гарантират тяхната независимост и 
безпристрастност;
2. вътрешна система за управление на ка­
чеството, която осигурява последователно и 
точно прилагане на съответните верификаци­
онни процедури;