Държавен вестник, бр. 43, 2016 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
(4) При реактивен резултат от трепоне-
мен и нетрепонемен тест, ако има клинично 
подозрение за сифилис, ново серологично 
изследване се извършва след 3 месеца.
Чл. 20. (1) Изследване за сифилис на деца, 
родени от майки с положителни тестове за 
сифилис или боледували от сифилис, със или 
без лечение по време на бременността, се 
извършва с кръв от пъпна връв веднага след 
раждането или до навършване на 6-месечна 
възраст на детето. Изследването се извършва 
с кардиолипинов тест – качествено и коли-
чествено, трепонемен тест и тест за антитре-
понемни IgM антитела. 
(2) На новородени, чиито майки нямат 
проведен тест на Васерман (серологичен тест) 
в трети триместър, се извършва скрининг с 
кръв от пъпна връв. 
(3) При положителни резултати от пробата 
по ал. 2 същата се изследва и с потвърдителен 
тест за антитрепонемни IgM антитела.
(4) При положителен резултат от пробата по 
ал. 1 и 3 се предприемат терапевтични мерки.
Чл. 21. В случаите, когато за скрининг е 
използван трепонемен тест (TPHA, ELISA 
IgM/IgG антитела), положителната проба се 
изследва и с кардиолипинов тест за определяне 
активността на инфекцията.
Чл. 22. (1) За профилактичен скрининг 
на донори на биологичен материал (кръв, 
тъкани, органи, сперма, кърма) се използват 
трепонемни тестове (TPHA, ELISA IgM/IgG 
антитяло). 
(2) Пробите с положителни резултати се 
изследват с кардиолипинов и друг трепоне-
мен тест.
Чл. 23. Интерпретирането на резултатите 
при изследване на новородени е, както следва:
1. при установяване на антитрепонемни 
IgM антитела и/или четирикратно по-висок 
титър на антикардиолипиновите антитела у 
детето спрямо титъра на майката се поставя 
диагноза „вроден сифилис“;
2. при положителен резултат от кардиоли-
пиновия и трепонемния IgM тест се провежда 
лечение за активна трепонемна инфекция;
3. при положителен резултат от трепонемен 
IgG тест на новородени от лекувани за сифи-
лис жени се провежда повторно изследване 
на детето на шестия месец след раждането;
4. при отрицателни серологичните тестове 
на новородено и положителни при родилката 
се провежда повторно изследване;
5. при положителни серологични тестове 
за сифилис при новородени се провеждат 
допълнителни клинични изследвания (пълна 
кръвна картина; чернодробни функционални 
тестове; електролити; рентген на дългите 
кости, при съмнение за невросифилис и 
ликвор).
Чл. 24. (1) За потвърждаване на диагнозата 
невросифилис се изследва ликвор с кардиоли-
пинов тест – качествено и количествено, и с 
един трепонемен тест. 
(2) При положителен резултат се търсят 
антитрепонемни IgM антитела.
(3) Ликворът се изследва и за клетки, бел-
тък и електролити. 
(4) Изследването на ликвор се извършва при 
пациенти с клинични данни за неврологично, 
очно и аурикуларно засягане, независимо от 
стадия на болестта и при пациенти с данни 
за третичен сифилис.
(5) Изследването на ликвор се извършва при 
асимптоматични пациенти в следните случаи:
1. при носителство на вируса на Синдрома 
на придобитата имунна недостатъчност (ХИВ) 
с късен сифилис и CD 4+ клетки ≤ 350/mm3
и/или серумен титър на антикардиолипино-
вите антитела > 1:32; 
2. когато след лечение в рамките на едва 
година няма промяна в серологичния статус; 
3. когато е провеждано алтернативно ле-
чение при лица с късен сифилис.
(6) При отклонение в ликвора (високо ниво 
на белтък и/или клетки) ново изследване може 
да бъде проведено след лечение за период 
между 6 седмици и 6 месеца.
Чл. 25. Изследване за кардиоваскуларен 
сифилис се предлага на всеки пациент при 
аортна инсуфициенция или аневризма на то-
ракалната аорта, като в случаите на късен и 
третичен сифилис се извършват и изследвания 
за сърдечно-съдово засягане.
Чл. 26. Изследване за наличие на очен 
сифилис се предлага на всеки пациент при:
1. внезапна и неясна причина за загуба 
на зрение;
2. вторичен, ранен латентен, късен латентен 
и третичен сифилис;
3. лумбална функция по повод диагностика 
на невросифилис.
Чл. 27. Изследване за наличие на аурику-
ларен сифилис се предлага на всеки пациент 
при внезапна загуба на слуха.
Чл. 28. Тестове за серологична активност 
на сифилис и мониториране на ефекта от 
терапията се провеждат при спазване на 
следните условия:
1. за мониторинг на прогресията на за-
боляването и ефективността от терапията 
се използва количественото изпълнение на 
нетрепонемен тест VDLR или RPR; 
2. титърът се документира на първия ден 
от лечението и служи за изходно ниво при 
последващ мониторинг на терапията;
3. препоръчително е изследванията за 
проследяване да се извършват с един и същ 
вид нетрепонемен тест в една и съща лабо-
ратория.