Държавен вестник, бр. 99, 2000 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  99
3. ветеринарните проверки по чл. 2 удовлет-
воряват ГИВКК;
4. при превоза се спазват изискванията за
хуманно отношение към животните—почивка,
хранене, поене.
(2) Граничният ветеринарен инспектор на
ГИВП уведомява официалните ветеринарни
власти на първата приемаща страна, както и
ГИВКК на изходния ГИВП за транзита на прат-
ката чрез системата за обмен на информация.
(3) Всички разходи по прилагането на ал. 1 и
2 са за сметка на вносителя, неговия представи-
тел или лицето, отговарящо за животните по
време на транспорта. Тези разходи не подлежат
на възстановяване.
Чл. 12. (1) Внесените животни подлежат на
задължителна карантина.
(2) Карантината се провежда:
1. на ГИВП или в непосредствена близост
до него;
2. в обекта на местоназначението;
3. в карантинно помещение, в близост до
обекта на местоназначението.
(3) Карантинните помещения отговарят на
изискванията в приложение № 3.
(4) Генералният директор на НВМС утвър-
ждава правила за превоз на животните, под-
лежащи на карантина, след преминаването им
през ГИВП.
(5) Всички разходи по прилагането на ал. 1 и
2 са за сметка на вносителя, неговия представи-
тел или лицето, отговарящо за животните по
време на транспорта. Тези разходи не подлежат
на възстановяване.
Чл. 13. (1) Когато при ветеринарните про-
верки се установи, че животните не отговарят
на ветеринарномедицинските изисквания за
внос, или при неспазване на правилата за внос,
ГВИ на ГИВКК писмено разпорежда:
1. подслоняване, хранене и поене на жи-
вотните;
2. поставяне на животните под карантина в
карантинно помещение, като се изолира цяла-
та пратка;
3. връщане на животните при спазване на
изискванията за хуманно отношение към тях.
(2) Граничният ветеринарен инспектор из-
дава заповедта по ал. 1, след изслушване мне-
нието на вносителя или неговия представител.
(3) При издаване на разпореждането по ал. 1
ГВИ анулира ветеринарния сертификат, прид-
ружаващ пратката, информира НВМС за пред-
приетите мерки и ги обявява чрез системата за
обмен на информация.
(4) Вносителят, негов представител или ли-
цето, отговарящо за животните по време на
транспорта, заплаща разходите за прилагане
мерките по ал. 1.
(5) Разпореждането по ал. 1 подлежи на об-
жалване по реда на ЗАП.
Чл. 14. (1) Ако връщането на животните по
чл. 13, ал. 1, т. 3 е невъзможно, с оглед хуман-
ното отношение към тях ветеринарният инс-
пектор на ГИВКК може да нареди писмено:
1. клане за човешка консумация след из-
вършване на преглед и получаване на съгла-
сие от НВМС;
2. клане за други цели, изключващи човеш-
ка консумация, като посочи точно условията за
използването на получените от тях продукти.
(2) Вносителят, негов представител или ли-
цето, отговарящо за животните по време на
транспорта, заплаща разходите за прилагане
мерките по ал. 1, включително за клането и
използването на месото за други цели.
(3) Граничният ветеринарен инспектор на
ГИВП незабавно информира НВМС за всички
действия, предприети по ал. 1.
(4) Приходите от продажбата на продуктите
по ал. 1 се връщат на собственика на животни-
те или на негов представител след приспадане
на разходите по ал. 2.
Чл. 15. (1) След извършване на ветеринар-
ните проверки по чл. 2 внесените животни се
идентифицират и се регистрират на мястото, за
което са предназначени животните, а където е
подходящо—след изтичане на периода на ка-
рантина по чл. 12.
(2) Не се идентифицират и регистрират жи-
вотните, предназначени за клане, и еднокопит-
ните животни.
Чл. 16. Граничните ветеринарни инспекто-
ри на ГИВП събират здравна такса при вноса
на животни за покриване на разходите при из-
вършване на ветеринарните проверки съгласно
тарифа, одобрена от Министерския съвет.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Животни” са млекопитаещи, птици, зем-
новодни, влечуги, риби, ракообразни, репти-
лии, амфибийни, други гръбначни и безгръб-
начни животни, отглеждани от човека със
стопанска и нестопанска цел или обитаващи
дивата природа.
2. “Граничен инспекционен ветеринарен
пункт” е всеки пункт, разположен на граничен
контролно-пропускателен пункт в непосредст-
вена близост до външните граници на страната,
одобрен за провеждането на ветеринарни про-
верки при внос на животни.
3. “Пратка” е група животни от един живо-
тински вид, превозвани с индивидуален или общ
ветеринарномедицински сертификат, с едно
превозно средство и идващи от една държава.
4. “Ветеринарна проверка” е всеки физичес-
ки преглед или административна процедура,
които се прилагат при внос на животни.
5. “Проверка на документация” е устано-
вяване съдържанието и верността на ветери-
нарни документи, придружаващи животно или
животни.