Държавен вестник, бр. 70, 2008 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  70
ласно наредба за геолого-техническата доку-
ментация на проучвателните и миннодобив-
ните обекти.
(6) Комисията по чл. 20, ал. 7 разглежда ге-
оложките доклади по ал. 5 в тримесечен срок
от тяхното внасяне и изготвя протокол.”
(7) В 15-дневен срок от датата на изготвяне
на протокола по ал. 6:
1. министърът на околната среда и водите
или упълномощено от него длъжностно лице
утвърждава протокола по ал. 6, извършва ре-
гистрацията и издава на титуляря удостовере-
ние за направено геоложко откритие;
2. след представяне от титуляря на влязло в
сила решение по оценка на въздействието вър-
ху околната среда (ОВОС), с което се одобрява
осъществяването, или на решение да не се из-
вършва ОВОС на инвестиционното предложе-
ние за добив и първична преработка на подзем-
ните богатства, издадени по реда на Закона за
опазване на околната среда, министърът на
околната среда и водите или упълномощено от
него длъжностно лице утвърждава протокола
по ал. 6, извършва регистрацията и издава на
титуляря удостоверение за направено търгов-
ско откритие.
(8) Министърът на околната среда и водите
мотивирано отказва регистрацията на откри-
тието, когато:
1. заявлението не отговаря на изискванията
на ал. 2 и 3 и нередовностите не са отстранени
по реда на ал. 4;
2. внесеният от титуляря геоложки доклад е
разгледан и не е приет от комисията по чл. 20,
ал. 7;
3. има влязло в сила решение по ОВОС, с
което не се одобрява осъществяването на ин-
вестиционното предложение за добив и първич-
на преработка на подземни богатства.
(9) В случаите на отказ по ал. 8 внесените
заявления по ал. 2 и 3 се връщат на титулярите,
а геоложките доклади по ал. 5 се завеждат в
Националния геоложки фонд за съхранение и
ползване.
(10) Отказът да се извърши регистрация на
откритието по чл. 21, ал. 1 подлежи на обжал-
ване по реда на Административнопроцесуалния
кодекс.”
§ 19. В чл. 22 думата “Министерството” се
заменя с “министъра”, след думите “предос-
тавените площи” се добавя “и находища”, а
думите “геоложка и техническа документа-
ция” се заменят с “информация и документа-
ция по чл. 13”.
§ 20. В част първа се създава глава осма с
чл. 22а—22к:
“ Г л а в а  о с м а
УПРАВЛЕНИЕ НА МИННИТЕ ОТПАДЪЦИ
Чл. 22а. (1) Управлението на минните отпа-
дъци от проучването, добива и първичната пре-
работка на подземни богатства се осъществява
с цел предотвратяване, намаляване или огра-
ничаване на вредното им въздействие върху
компонентите на околната среда, безопасност-
та и здравето на населението.
(2) Управлението на минните отпадъци се
съобразява с най-добрите налични техники и
включва приоритетни мерки по:
1. намаляване количеството на минните от-
падъци;
2. предотвратяване или ограничаване на вред-
ното им въздействие;
3. използването им и/или доизвличането на
съдържащите се в тях полезни компоненти;
4. безопасното им съхраняване;
5. осигуряване на стабилността и безопас-
ността на съоръжението за минни отпадъци;
6. провеждане на мониторинг на съоръже-
нието за минни отпадъци, включително след
неговото закриване.
(3) Разпоредбите на този закон не се отна-
сят за:
1. отпадъците, които не са пряк резултат от
дейности по проучване, добив и първична пре-
работка на подземни богатства;
2. отпадъците, образувани при дейности по
проучване на подземни богатства в континен-
талния шелф и в изключителната икономичес-
ка зона на Република България в Черно море;
3. инжектирането на води в земните недра,
включително и повторното инжектиране на
изпомпани подземни води.
Чл. 22б. (1) Минните отпадъци се класифи-
цират според степента на риска за околната сре-
да и човешкото здраве въз основа на качествена-
та им характеристика и състав, както следва:
1 незамърсени почви, инертни отпадъци,
неопасни отпадъци от проучването и отпадъци
от добива и преработката на торф;
2 неопасни неинертни отпадъци;
3. опасни отпадъци.
(2) Минните отпадъци се депонират и съхра-
няват на определени за целта площадки или
депа, наричани съоръжения за минни отпадъ-
ци, чието местоположение, конструкция и уп-
равление предотвратяват или максимално на-
маляват отрицателното им въздействие върху
компонентите на околната среда и човешкото
здраве, без да причиняват безпокойство чрез
шум или миризми и без да влияят отрицателно
на места от особен интерес.
(3) Не се допуска насипването или депони-
рането на минни отпадъци на места извън по-
сочените в ал. 2 съоръжения, както и изоставя-
нето на съоръженията без надзор и контрол.
(4) Съоръженията за минни отпадъци се
категоризират според степента на тяхната опас-
ност и риска за околната среда и човешкото
здраве, като:
1. съоръжения “категория А”—съоръжения
за минни отпадъци, които в резултат на не-
предвидени обстоятелства или лошо управле-