Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  69
Подраздел 2
Багаж
Член 36
Основание на отговорността
§ 1. Превозвачът е отговорен за вредата,
произтичаща от пълното или частичното из-
губване и от повреждането на багажа, възник-
нало от приемането на багажа за превоз до
доставянето, както и от забавянето на дос-
тавянето.
§ 2. Превозвачът е освободен от тази отго-
ворност, доколкото изгубването, повреждане-
то или забавянето на доставянето се дължат
на грешка на пътника, на нареждане на пос-
ледния, непроизтичащо от грешка на превоз-
вача, на недостатък, присъщ на багажа, или на
обстоятелства, които превозвачът не е можел
да избегне и чиито последици не е можел да
предотврати.
§ 3. Превозвачът е освободен от тази отго-
ворност, доколкото изгубването или поврежда-
нето произтича от специфичните рискове, при-
същи на един или повече от следните фактори:
а) липса или неизправност на опаковката;
b) особено естество на багажа;
с) изпращане под формата на багажни прат-
ки на предмети, изключени от превоза.
Член 37
Доказателствена тежест
§ 1. В тежест на превозвача е да докаже, че
изгубването, повреждането или закъснението
при доставянето се дължи на един от фактори-
те, предвидени в член 36, § 2.
§ 2. Когато превозвачът установи, че изгуб-
ването или повреждането е могло да произте-
че предвид конкретните обстоятелства от един
или повече от специфичните рискове, предви-
дени в член 36, § 3, съществува презумпцията,
че то произтича именно от тях. Правоимащи-
ят обаче запазва правото да докаже, че вреда-
та не се дължи изцяло или отчасти на един от
тези рискове.
Член 38
Последователни превозвачи
Когато превоз, съставляващ предмета на
един-единствен договор за превоз, се осъщест-
вява от няколко последователни превозвачи,
всеки превозвач, който приема за превоз бага-
жа с багажната разписка или транспортното
средство с товарното писмо, участва по отно-
шение на отправянето на багажа или превоза
на транспортните средства в договора за превоз
съгласно клаузите в багажната разписка или в
товарното писмо и поема задълженията, които
произтичат от него. В този случай всеки пре-
возвач е отговорен за изпълнението на превоза
по целия маршрут до доставянето.
Член 39
Превозвач подизпълнител
§ 1. Когато превозвачът е поверил изцяло
или отчасти изпълнението на превоза на пре-
возвач подизпълнител, било в упражняване на
право, което му е признато в договора за пре-
воз, или не, превозвачът остава въпреки това
отговорен за превоза в цялост.
§ 2. Всички разпоредби на настоящите Един-
ни правила, регламентиращи отговорността на
превозвача, се прилагат също към отговорност-
та на превозвача подизпълнител за извърше-
ния от него превоз. Членове 48 и 52 се прилагат,
когато е предявен иск срещу служителите и
всички други лица, към чиито услуги превозва-
чът подизпълнител прибягва за изпълнението
на превоза.
§ 3. Когато със специфично споразумение
превозвачът поема задължения, които не му
тежат по силата на настоящите Единни пра-
вила, или се отказва от права, които му се
дават от тези Единни правила, това споразу-
мение е без правни последици за превозвача
подизпълнител, ако той не го е приел изрично
и писмено. Независимо дали превозвачът под-
изпълнител го е приел или не, превозвачът
остава обвързан със задълженията или отка-
зите, които произтичат от това специфично
споразумение.
§ 4. Ако и доколкото превозвачът и превоз-
вачът подизпълнител са отговорни, тяхната
отговорност е солидарна.
§ 5. Общият размер на обезщетението, дъл-
жимо от превозвача, превозвача подизпълни-
тел, както и от техните служители и другите
лица, към чиито услуги те прибягват за изпъл-
нението на превоза, не надхвърля границите,
предвидени в настоящите Единни правила.
§ 6. Разпоредбите на този член не засягат
правата на обратни искове, които могат да съ-
ществуват между превозвача и превозвача под-
изпълнител.
Член 40
Презумпция за изгубване
§ 1. Правоимащият може, без да е необхо-
димо да представя други доказателства, да
смята един колет за изгубен, ако той не му е
бил предаден или поставен на негово разполо-
жение в срок от четиринайсет дни след искане-
то за доставяне, предявено в съответствие с
член 22, § 3.
§ 2. Когато колет, смятан за изгубен, бъде
намерен в течение на годината, която следва
искането за доставяне, превозвачът трябва да
уведоми правоимащия, ако неговият адрес е
известен или може да бъде открит.
§ 3. В срок от трийсет дни след получаване
на уведомлението, упоменато в § 2, правои-
мащият може да изиска колетът да му бъде
предаден. В този случай той трябва да запла-
ти разноските по превоза на колета от място-