Държавен вестник, бр. 63, 2011 г., стр. 138

СТР.  138	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  63
є, като при тяхно отсъствие или отказ да 
подпишат протокола това се удостоверява с 
подписа на един свидетел.
(3) Протоколът се изготвя в 3 еднообразни 
екземпляра, един от които се предоставя на 
лицата по чл. 16 ЗВП, като за извършената 
проверка незабавно се уведомява и прекият 
им началник.
Чл. 25. (1) Органите на службата носят 
служебно оръжие по чл. 17 ЗВП след успешно 
преминаване на курс за боравене с оръжие и 
което е получено и зачислено по установения 
в службата ред.
(2) Органите на службата:
1. са длъжни да опазват служебното оръжие 
от кражби, изгубване, повреждане и достъп на 
други лица;
2. установяват правото си да носят служебно 
оръжие пред трети лица със служебна карта по 
чл. 10, ал. 3 ЗВП, на гърба на която изрично е 
отразено правото да се носи оръжие;
3. носят служебното оръжие при и по повод 
изпълнение на служебните си задължения, как-
то и в извънслужебно време, освен когато са:
а) в отпуск;
б) в лично качество на политически, синди-
кални, културни и спортни мероприятия, както 
и в увеселителни и питейни заведения и барове 
за времето от 22,00 до 6,00 ч.;
в) употребили алкохол;
4. когато са в униформено облекло, носят 
служебното оръжие съгласно щатното му ком-
плектуване, а когато са в цивилно облекло – в 
кобур.
(3) Картечници, автомати, карабини, пушки, 
картечни пистолети и ръчни гранатомети се 
носят от органите на службата само при или 
по повод изпълнение на служебните им задъл-
жения въз основа на изрична писмена заповед 
на директора на служба „Военна полиция“.
(4) При настъпил по време на носене инци-
дент, свързан с оръжието, служителят незабавно 
уведомява прекия си началник, който докладва 
за случая по команден ред.
(5) Контролът за носенето на служебно 
оръжие се осъществява от непосредствения 
началник и от преките началници на съответ-
ния орган, които при установени нарушения, 
предпоставки за допускане на инциденти или 
при преценка за служебна необходимост мо-
гат да разпоредят преустановяване носенето 
на оръжието и/или сдаването на оръжието за 
съхранение при съответното материалноотго-
ворно лице.
Чл. 26. (1) При използване на физическа 
сила и помощни средства по чл. 18 ЗВП орга-
ните на службата спазват следните принципи:
1. задължително предупреждение с изключе-
ние на случаите на внезапно нападение;
2. съобразяване с конкретната обстановка, 
характера на нарушението и личността на 
нарушителя;
3. незабавно преустановяване на употребата 
след постигане целта на приложената мярка.
(2) Помощните средства по чл. 18, ал. 2 
ЗВП се въвеждат в експлоатация със заповед 
на министъра на отбраната по предложение на 
директора на служба „Военна полиция“.
(3) Решение за използване на помощни 
средства и оръжие при осъществяване на инди-
видуални действия се взема самостоятелно от 
съответния орган на службата, а при колективни 
действия – от ръководителя на съответното 
структурно звено или от старшия началник.
Чл. 27. (1) Лицата по чл. 19, ал. 1 ЗВП 
осигуряват съдействие на органите на службата 
при и по повод изпълнение на служебните им 
задължения при поискване и в зависимост от 
конкретната необходимост, а командирите, на-
чалниците и ръководителите в Министерството 
на отбраната, структурите на пряко подчинение 
на министъра на отбраната и на Българската 
армия осигуряват и:
1. свободен достъп на органите на службата 
до територията на техни помещения, обекти 
и съоръжения, както и друго съдействие – въз 
основа на удостоверяване на качеството им със 
служебната карта по чл. 10, ал. 3 ЗВП;
2. необходимата им информация – като при 
необходимост предоставянето є се осъществява 
съгласно чл. 8, ал. 2 ЗВП;
3. служебни помещения с възможност за 
съхраняване на класифицирана информация, 
технически средства за комуникация и друго 
имущество за ползване – въз основа на искане 
от директора на службата или от директор на 
регионална служба;
4. вземане на мерки за отстраняване на 
предпоставки, способстващи за извършване на 
престъпления или правонарушения в обектите 
и съоръженията или от лица от личния състав 
на подчинените им структури и звена, за които 
са били сигнализирани писмено от директора 
на службата или от директор на регионална 
служба, като в едномесечен срок писмено уве-
домяват органа, който ги е сигнализирал за тях.
(2) Разпорежданията на органите на службата 
по чл. 19, ал. 2 ЗВП са задължителни за изпъл-
нение за лицата, за които се отнасят, освен ако 
налагат извършването на очевидно за лицето 
престъпление или нарушение, като писмени 
разпореждания могат да се издават от директора 
на службата и от директорите на регионалните 
служби съобразно компетентността им.
(3) Писменото предупреждение по чл. 19, 
ал. 3 ЗВП може да се направи и с протокол, 
който се подписва от съставителя, от един сви-
детел и от лицето, което се предупреждава, а 
при отказ на лицето да подпише протокола – и 
от още един свидетел.