Държавен вестник, бр. 29, 2024 г., стр. 13

БРОЙ  29	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
разрешена дейност по медицинска специалност 
„Клинична лаборатория“. Това обстоятелство 
обаче не изключва жалбоподателя от кръга на 
субектите, които имат право да оспорят подза­
конов нормативен акт, доколкото атакуваната 
наредба би могла да засегне и тези медико-
диагностични лаборатории, които макар и да 
осъществяват дейност само по медицинска 
специалност „Клинична лаборатория“, биха 
искали да развият в бъдеще медицински ус­
луги в областта на медицинска специалност 
„Клинична микробиология“, регистрирайки 
се по реда на чл. 40 във връзка с чл. 39, ал. 1 
от ЗЛЗ. В тази връзка следва да се има пред­
вид също така, че изрично в чл. 2, т. 1 от 
Наредба № 4 от 25.01.2010 г. за утвърждаване 
на медицински стандарт „Микробиология“ 
е регламентирано, че микробиологичните 
изследвания се извършват от самостоятелни 
медико-диагностични лаборатории. Потенци­
алният интерес е предвиден и от законодателя 
с оглед редакцията на разпоредбата на чл. 186, 
ал. 1 от АПК, в която се казва, че интерес 
от обжалване на подзаконовите нормативни 
актове имат и тези лица, чиито интереси 
могат да бъдат засегнати. В този смисъл е и 
Решение № 5 от 17.04.2007 г. на Конституци­
онния съд по к. дело № 11/2006 г., съгласно 
което „Нормата на чл. 186, ал. 1 АПК обаче 
предвижда и възможност за съдебно обжал­
ване от страна на граждани и юридически 
лица винаги когато административният нор­
мативен акт може да наруши права, законни 
интереси или да създаде задължения за тях. 
В този смисъл засягането на правата не оз­
начава непременното настъпване на вреди 
за правните субекти като предпоставка за 
обжалването, а една възможност за засяга­
не на правата. Прогресивният характер на 
легитимацията според  чл. 186, ал. 1 АПК  е 
възможността да се обжалват нормативните 
актове на администрацията не само когато 
са налице пряко нарушени права, но и при 
предстоящо засягане на права“. С оглед на 
това в конкретния случай може да се приема, 
че жалбоподателят има потенциален интерес 
от оспорване на конкретната разпоредба от 
Наредба № 4 от 25.01.2010 г. за утвърждаване 
на медицински стандарт „Микробиология“.
Разгледана по същество, жалбата е осно­
вателна по следните съображения:
Предмет на оспорване в настоящото съдебно 
производство е разпоредбата на т. 7 от раздел 
IV „Управление на качеството“ от Наредба № 4 
от 25.01.2010 г. за утвърждаване на медицински 
стандарт „Микробиология“, съгласно която 
„Лабораторията трябва да провежда най-малко 
два пъти годишно външен качествен контрол 
чрез участие в междулабораторни сравнителни 
изследвания в национална система за външ­
на оценка на качеството на изследванията, 
организирана от отдел „Микробиология“ 
при Националния център по заразни и пара­
зитни болести и Българската асоциация на 
микробиолозите. На участниците се издава 
сертификат“. Оспореният подзаконов норма­
тивен акт е издаден от изрично овластен от 
закона орган – в съответствие с чл. 6, ал. 1, 
изр. второ от ЗЛЗ, съгласно който медицин­
ските стандарти се утвърждават с наредби 
на министъра на здравеопазването. Актът е 
издаден и в изискуемата писмена форма и при 
спазване на изискването по чл. 78, ал. 2 от 
АПК за обнародване в „Държавен вестник“.
Настоящата съдебна инстанция нами­
ра обаче, че в производството по издаване 
на оспорения нормативен акт е допуснато 
съществено нарушение на процесуалните 
правила и наведените в този смисъл доводи 
от жалбоподателя се явяват основателни. От 
приетите по делото писмени доказателства 
безспорно се установява, че при издаване на 
процесния акт не са спазени изискванията на 
разпоредбата на чл. 26 от ЗНА (в приложимата 
редакция). Съгласно приложимата редакция 
на чл. 26, ал. 2 от ЗНА (ДВ, бр. 46 от 2007 г.) 
преди внасянето на проект на нормативен акт 
за издаване или приемане от компетентния 
орган съставителят на проекта го публикува 
на интернет страницата на съответната инсти­
туция заедно с мотивите, съответно доклада, 
като на заинтересованите лица се предоставя 
най-малко 14-дневен срок за предложения и 
становища по проекта. В конкретния случай 
към представената преписка липсват каквито и 
да е доказателства за спазване на цитираните
изисквания на чл. 26, ал. 2 от ЗНА при при­
емане на процесния подзаконов нормативен 
акт. Трайна и непротиворечива е съдебната 
практика, че целта на разпоредбата на чл. 26 
от ЗНА е да се даде възможност на заинте­
ресованите лица да упражнят правото си на 
участие в производството по подготовка на 
актове, засягащи техни законни интереси. 
Своевременното съобщаване на проекта 
и мотивите за изработването му цели да 
осигури реализиране на предоставената от 
закона възможност за изразяване на мнения 
и становища на заинтересованите лица. Лип­
сата на публикуване на интернет страницата 
и възможност за заинтересованите лица да 
дадат становища и предложения по проекта 
в конкретния случай не се санира от пред­
ставената по делото разпечатка от интернет 
страницата на МЗ, съгласно която проектът 
на медицинския стандарт е публикуван на 
23.12.2009 г., доколкото към същия не са 
публикувани мотиви и не се установява да е 
предоставена възможност на заинтересованите 
лица да изразят становища, а и публикуваният 
проект вече е бил приет от ръководството на 
МЗ, без преди това да е бил публикуван от 
съставителите му – определената със Заповед 
№ РД-09-384 от 14.07.2009 г. на министъра 
на здравеопазването работна група, каквото 
е било изискването на чл. 26, ал. 2 от ЗНА