Държавен вестник, бр. 92, 2004 г., стр. 60

С Т Р .  60
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  92
3. неблагоприятната обществена реакция във
връзка с аварията;
4. разходите и процедурите, необходими за
ограничаване на опасността от авария.
Чл. 9. Надеждността се определя чрез кате-
горизиране на цялата конструкция или на от-
делните є съставни части.
Чл. 10. (1) В зависимост от проектния екс-
плоатационен срок конструкциите на строежи-
те се разделят на пет категории, които са посо-
чени в табл. 1.
(2) Експлоатационният срок по ал. 1 се оп-
ределя от възложителя със заданието за проек-
тиране на строежа.
Таблица 1
Проектен експлоатационен срок на конст-
рукциите
Кате-
Срок
Видове конструкции
гория
(годи-
по
ни)
проек-
тен
екс-
плоа-
таци-
онен
срок
1
10
Временни конструкции*
2
от 10
Заменяеми конструктивни части
до 25
(подкранови греди, лагери и др.)
3
от 15
Конструкции на селскостопански
до 30
 и други подобни сгради
4
50
Конструкции на жилищни, обществе-
ни, производствени и други сгради и
съоръжения
5
100
Конструкции на монументални и от-
говорни сгради и съоръжения
(мостове и др.)
*Забележка. Конструкции или части на конструк-
ции, които могат да бъдат демонтирани с оглед тяхно-
то последващо използване, не се считат за временни.
Чл. 11. Конструкцията се проектира по та-
къв начин, че като се отчитат въздействията на
околната среда и предполагаемото ниво на под-
държане, износването є по време на проектния
експлоатационен срок да не влошава експлоа-
тационните є характеристики в сравнение с
предвижданите стойности.
Чл. 12. Проектният експлоатационен срок
на конструкцията се осигурява, като се имат
предвид:
1. предназначението на строежа;
2. изискващите се критерии при изчисле-
нията;
3. очакваните въздействия на околната
среда;
4. съставът, характеристиките и поведени-
ето на строителните продукти;
5. характеристиките на земната основа;
6. избраната конструктивна система;
7. формата и конструирането на елементи-
те на конструкцията;
8. качеството на изпълнение и нивото на
контрол;
9. конкретните защитни мерки;
10. мерките за поддържане на конструкцията.
Чл. 13. Въздействията на околната среда и
тяхното влияние върху дълготрайността на еле-
ментите на конструкцията се уточняват по вре-
ме на проектирането, като се дават указания за
тяхната защита.
Чл. 14. Степента на износване на конструк-
циите се определя чрез изчисления, експери-
ментални изследвания и ползване на опита от
предишно строителство, както и чрез комбина-
ции от тях.
Раздел II
Изчисляване по методите на граничните
състояния
Чл. 15. (1) Конструкциите и земната основа
се изчисляват по методите на граничните със-
тояния за възможните въздействия върху тях.
(2) Гранично състояние е това, след което
конструкцията и/или земната основа престава
да изпълнява съответното проектно изискване.
Чл. 16. (1) Граничните състояния от първа
група (крайните гранични състояния) са свърза-
ни с безопасността на хората и сигурността на
конструкцията и водят до загуба на носимоспо-
собност или до пълна непригодност за експлоа-
тация на конструкцията или на земната основа.
(2) Към граничните състояния от първа гру-
па се отнасят:
1. загубата на равновесие на конструкцията
или на някоя нейна част, разглеждани като
твърди тела;
2. разрушаването в резултат на: извънредно
големи деформации; превръщането на конст-
рукцията или на някоя нейна част в механизъм;
срутването; загубата на устойчивост на конст-
рукцията или на някоя нейна част, включител-
но опори или фундаменти;
3. разрушаването, причинено от умора или
от други зависещи от времето ефекти.
Чл. 17. (1) Граничните състояния от втора
група (експлоатационните гранични състояния)
са свързани с функционирането на конструкци-
ята или на нейните елементи, с комфорта и с
външния вид на строежите, вследствие на кое-
то се затруднява нормалната им експлоатация.
(2) Към граничните състояния от втора гру-
па се отнасят:
1. деформациите и повредите, които влияят
върху комфорта на ползвателите, върху външ-
ния вид, дълготрайността и функционирането
на конструкцията, както и върху работата и
обслужването на машините и инсталациите;
2. деформациите на носещата конструкция,
които причиняват повреди на неносещи елемен-
ти или на покрития;
3. трептенията, които причиняват диском-
форт или ограничават функционалната ефек-
тивност на конструкцията.
Чл. 18. При изчисляването по методите на
граничните състояния се използват модели на
конструкцията и на въздействията, които отго-
варят на възможните гранични състояния.