Държавен вестник, бр. 88, 2008 г., стр. 27

Б Р О Й  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
Чл. 183. (1) При самостоятелно плаване ко-
мандирът на кораба заповядва курса и скорост-
та на кораба, а на подводницата и дълбочината
на потапяне.
(2) Във всички случаи, включително и при
плаване в състава на дивизиона, командирът на
кораба отговаря за точното изпълнение на пра-
вилата за предпазване на корабите от сблъск-
ване на море и за навигационната безопасност
на кораба.
Чл. 184. (1) Командирът на кораба е длъжен
да вземе всички мерки за осигуряване безопас-
ността на плаването на кораба. В сложни усло-
вия командирът на кораба не напуска ходовия
мостик (ГКП).
(2) Командирът на кораба може да напуска
мостика (ГКП), когато обстановката позволя-
ва, като предава управлението на кораба само
на подготвени и допуснати до самостоятелно
управление на кораба военнослужещи, като това
се записва във вахтения дневник.
Чл. 185. Командирът на кораба е длъжен
непрекъснато да държи в течение командира
на дивизиона (корабната група) за местонахож-
дението на кораба, като по установения ред
донася за своето място на море, а така също за
пристигането във всяко пристанище и за изли-
зането от него.
Чл.186. Командирът на кораба се грижи за
икономичното изразходване на горивото, а ако
обстановката позволява, извършва прехода на
икономичен ход.
Чл.187. Командирът на кораба е длъжен
строго да следи за всички изменения на метео-
рологичната обстановка и като се съобразява с
наблюдението, получаваните прогнози за вре-
мето и предупрежденията за опасни хидроме-
теорологични явления, своевременно да взема
всички необходими мерки за безопасност в слу-
чай на щорм и изменение на времето.
Чл. 188. (1) При плаване в теснини, в усло-
вия на ограничена видимост, близко до брегове
и навигационни опасности и при приближаване
към тях, както и в случаите, когато мястото на
кораба е съмнително, командирът на кораба е
длъжен да спазва всички мерки за безопасност,
установени от морската практика, и да изисква
от щурманската бойна част да води изчислени-
ето на курса на кораба с максимална точност.
(2) Към мерките за безопасност в случаите
по ал.1 спадат:
1. повишаване на бойната готовност;
2. подготвяне на кораба за плаване в сложни
условия;
3. уточняване мястото на кораба с всички
възможни способи и средства и с периодичност,
която осигурява необходимата точност на пла-
ването, сверяване на курса, заповядан на руле-
вия с курса, начертан на картата;
4. забрана да се превключват източниците
за електроенергия, които захранват средства-
та, свързани с управлението на кораба;
5. намаляване на скоростта до безопасна или
спиране на двигателите;
6. установяване на пряка свръзка между ГКП
и постовете за управление на двигателите;
7. измерване на дълбочините;
8. усилване на зрителното и техническото
наблюдение за откриване на навигационни
опасности;
9. приготвяне на котвите за отдаване; прис-
пускане на котвата за откриване на опасни дъл-
бочини;
10. постоянно присъствие на командира на
кораба на ходовия мостик (ГКП);
11. забрана за смяна на вахтата в установе-
ното време (смяна на вахтата в сложни условия
се извършва само със специалното разрешение
от командира на кораба).
Чл. 189. (1) Командирът на кораба е длъжен
да познава района на плаване до степен, която
осигурява уверено и безаварийно плаване.
(2) В районите, където плаването без лоц-
ман е забранено от местните правила, коман-
дирът на кораба може да вземе лоцман.
(3) Лоцманът се допуска на кораба само след
проверка на документите, потвърждаващи не-
говото лоцманско звание. Работата на лоцмана
се заплаща по установените тарифи и се вписва
във вахтения дневник.
Чл. 190. (1) Командирът на кораба е длъжен
да взема всички необходими мерки за безопас-
ността на плаването и след като е предоставил
воденето на кораба на лоцмана.
(2) Командирът на кораба не отговаря за
аварията на кораба, когато корабът се води от
лоцман и аварията е станала в резултат на та-
кива местни условия, които може да бъдат из-
вестни само на лоцмана.
(3) Командирът на кораба е длъжен да отс-
трани лоцмана от управлението на маневрите
на кораба, ако забележи, че лоцманът води
кораба към явна опасност.
Чл. 191. (1) Командирът на кораба е длъжен
да изисква от своите помощници, от офицерите
от щурманската бойна част и всички офицери,
които носят ходова вахта, да знаят районите за
плаване и да използват всички възможности за
тяхното практическо усвояване.
(2) Когато корабът се води от лоцман, ко-
мандирът на кораба е длъжен да изисква от
лицата по ал. 1 да изучат маршрута и фарва-
тера така, че при следващото посещение на
тези места да са способни да се справят са-
мостоятелно.
Чл.192. (1) При плаване в ледови условия
командирът на кораба е длъжен да вземе всич-
ки мерки за предпазване от повреждане на кор-
пуса на кораба, винтовете и рулите.
(2) При водене на кораба зад ледоразбивач
командирът на кораба е длъжен да се ръково-
ди от правилата за превеждане на корабите в
ледове.