Държавен вестник, бр. 43, 2011 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
ВЕИ относително евтино, да продават изли­
шъка на страните, в които това производство 
е по-скъпо, така че в крайна сметка общата 
цел на ЕС да бъде постигната с възможно 
най-малко разходи. 
Въведени са специфични правила за сътрудни­
чество между страните членки чрез изпълнение 
на съвместни проекти, свързани с производството 
на електрическа енергия, топлинна енергия и 
енергия за охлаждане от възобновяеми източни­
ци, както и съвместни проекти с трети държави 
в областта на електрическата енергия. 
Директива 2009/28 предвижда и съществен 
стимул за по-широко разпространение на елек­
трическите превозни средства, захранвани с 
енергия от възобновяеми източници, като при 
отчитане на националния баланс в дела на 
ВЕИ използваната от тях енергия се отчита в 
увеличение от 2,5 пъти. 
 2. Статус и потенциал
По данни за базовата 2005 г. (съгласно Ев­
ростат) енергията от възобновяеми източници 
в страната възлиза на 1 млн. тне или 9,4% от 
общото крайно потребление на енергия, от 
които: биомаса – 70%, хидроенергия – 24%, и 
други ВЕИ – 6%. 
Към настоящия момент в България най-пъл­
ноценно се използва потенциалът на твърдата 
биомаса предимно като гориво за отопление 
в бита и в обществени сгради, както и на хи­
дроенергията посредством ВЕЦ. 
С бързи темпове се развива производството 
на електрическа енергия от вятърни и слънчеви 
централи, както и използването на слънчева 
енергия за покриване на нуждите от топла 
вода в бита. 
Според Националния план за действие за 
енергията от възобновяеми източници сумар­
ният технически потенциал за производство на 
енергия от възобновяеми източници в България 
е приблизително 4500 ktoe годишно. Разпределе­
нието му между различните видове източници е 
неравномерно, като най-голям дял притежават 
хидроенергията (~29%) и биомасата (~34%). 
Географското положение на България предопре­
деля сравнително минималния дял на вятърната 
енергия (~7,5%) и енергията на приливи, отли­
ви и морски вълни. В същото време страната 
притежава значителни горски ресурси и развито 
селскостопанско производство – източници както 
на твърда биомаса, така и на суровина за про­
изводство на биогаз и течни горива. 
Таблица 1. Прогнозен потенциал на възобно­
вяемите енергийни източници в България по 
актуализирана оценка от 2009 г.
Възобновяем източник спо­
ред Регламент 1099/2008 г. за 
енергийната статистика
Технически 
достъпен по­
тенциал, ktoe
1
2
Хидроенергия
1290
Геотермална енергия
18 (331)*
Слънчева енергия
389
1
2
Енергия на приливи, отливи 
и вълни
Неуточнен 
Вятърна енергия
315
Твърда биомаса
1524
Биогаз
280
Течни горива
366
Общо
4495
* Стойността, посочена в скобите, отразява 
потенциала, достъпен при използване на реинжек­
ционни технологии.
Фиг 4. Дялове на възобновяемите източници 
от техническия им потенциал в България, %
Дялове на възобновяемите източници от техническия им 
потенциал в България, %
Твърда биомаса; 34%
Течни горива; 8%
Вятърна енергия; 7%
Биогаз; 6%
Геотермална  енергия; 7%
Хидроенергия; 29%
Слънчева енергия; 9%
Източник: Национален план за действие за 
енергията от възобновяеми източници съгласно 
Директива 2009/28 
С оглед използване в максимална степен 
на водния потенциал на България усилията 
ни ще бъдат насочени към оползотворяване 
хидроенергийните възможности на р. Дунав, 
както и на реките Арда и Места. 
Усилията ни ще бъдат насочени към из­
граждане на хидроенергийни комплекси по р. 
Дунав чрез използване на гъвкавите механизми, 
предвидени в Директива 2009/28. Тези проекти 
ще допринесат за изпълнението на националната 
цел за ВЕИ и за подобряване на екологичните 
показатели на електроенергийния микс. 
След въвеждането в експлоатация на Хидро­
възел „Цанков камък“ и пренасочване на водите 
на р. Места към каскада „Доспат – Въча“ ще 
се увеличи използваемостта на изградените 
хидроенергийни мощности. 
3. Механизми за подкрепа 
Енергията от възобновяеми източници има 
един основен недостатък – тя все още е значи­
телно по-скъпа в сравнение с енергията, про­
извеждана от конвенционални източници и по 
традиционни технологии – въглища, природен 
газ, ядрено гориво. Това представлява барие­
ра пред разпространението на възобновяема 
енергия по пазарен път и налага използването 
на различни схеми и механизми за подкрепата 
им, за да привлекат интереса на инвеститорите. 
България провежда целенасочена политика 
за изграждане на национална схема от меха­
низми за подпомагане развитието на ВЕИ. С 
Дялове на възобновяемите източници от техни­
ческия им потенциал в България, %