Държавен вестник, бр. 59, 2007 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  59
(2) Предявяването на насрещния иск става
по правилата за предявяване на иск. Когато
съдът прецени, че съвместното разглеждане на
насрещния иск ще бъде значително затрудне-
но, той постановява отделянето му.
Инцидентен иск
Чл. 212. В първото заседание за разглежда-
не на делото ищецът, а с отговора на исковата
молба—ответникът, може да поиска съдът да
се произнесе в решението си и относно същест-
вуването или несъществуването на едно оспо-
рено правоотношение, от което зависи изцяло
или отчасти изходът на делото.
Служебно съединяване на искове
Чл. 213. Когато в съда има висящи няколко
дела, в които участват едни и същи лица на
страната на ищеца и на ответника или които
имат връзка помежду си, съдът може да съеди-
ни тези дела в едно производство и да издаде
общо решение по тях.
Изменение на иска
Чл. 214. (1) В първото заседание за разглеж-
дане на делото ищецът може да измени основа-
нието на своя иск, ако с оглед защитата на от-
ветника съдът прецени това за уместно. Той
може също, без да измени основанието, да из-
мени своето искане. До приключване на съдеб-
ното дирене в първата инстанция той може да
измени само размера на предявения иск, както
и да премине от установителен иск към осъди-
телен и обратно.
(2) Не се смята за увеличение на иска приба-
вянето на изтекли лихви или на събрани добиви
от вещта след неговото предявяване.
Г л а в а  ш е с т н а д е с е т а
ОТКЛОНЕНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС
СТРАНИТЕ
Раздел I
Другарство в делото
Допустимост
Чл. 215. Иск може да бъде предявен от ня-
колко ищци или срещу няколко ответници, ако
предмет на спора са:
1. общи техни права или задължения, или
2. права или задължения, които почиват на
едно и също основание.
Процесуални действия
Чл. 216. (1) Всеки от другарите действа са-
мостоятелно. Неговите процесуални действия
и бездействия нито ползват, нито вредят на
останалите.
(2) Когато с оглед на естеството на спорно-
то правоотношение или по разпореждане на
закона решението на съда трябва да бъде ед-
накво спрямо всички другари (необходимо дру-
гарство), извършените от някои от тях дейст-
вия имат значение и за неявилите се или неиз-
вършилите тези действия другари. И в този
случай обаче за сключване на спогодба и за
оттегляне или отказ от иска е необходимо съг-
ласието на всички другари.
Твърдения за общите факти
Чл. 217. Ако фактическите твърдения на
другарите относно общите факти си противоре-
чат, съдът ги преценява във връзка с всички
обстоятелства по делото.
Раздел II
Трети лица
Встъпване на трето лице
Чл. 218. Трето лице може да встъпи в дело-
то до приключване на съдебното дирене в пър-
вата инстанция, за да помага на една от страни-
те, ако има интерес решението да бъде поста-
новено в нейна полза.
Привличане на трето лице
Чл. 219. (1) В първото заседание за разглеж-
дане на делото ищецът, а с отговора на искова-
та молба—ответникът, може да привлече тре-
то лице, когато това лице има право да встъпи,
за да помага.
(2) Привличането не се допуска, ако трето-
то лице няма постоянен адрес в Република Бъл-
гария или живее в чужбина.
(3) Страната, която има обратен иск срещу
третото лице, може да го предяви за съвмест-
но разглеждане едновременно с искането за
привличане.
Допускане на участието
Чл. 220. По допускане на третото лице съ-
дът се произнася с определение. Определение-
то, с което не се допуска третото лице, подлежи
на обжалване с частна жалба.
Права на трето лице
Чл. 221. (1) Третото лице има право да из-
вършва всички съдопроизводствени действия,
с изключение на действията, представляващи
разпореждане с предмета на спора.
(2) В случай на противоречие между дейст-
вията и обясненията на страната и на третото
лице съдът ги преценява във връзка с всички
обстоятелства по делото.
Заместване на подпомаганата страна
Чл. 222. Със съгласието на двете страни встъ-
пилият или привлеченият в делото може да
замести и освободи страната, на която помага.
Действие на решението
Чл. 223. (1) Постановеното решение има ус-
тановително действие в отношенията на трето-
то лице и насрещната страна.
(2) Това, което съдът е установил в мотиви-
те на решението си, е задължително за третото
лице в отношенията му със страната, на която
помага или която го е привлякла. То не може да
го оспорва под предлог, че страната зле е води-
ла делото, освен ако последната умишлено или
поради груба небрежност е пропуснала да пре-
дяви неизвестни на третото лице обстоятелства
или доказателства.